УХВАЛА
11 квітня 2024 року
м. Київ
справа № 588/737/17
провадження № 51-1766 км 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                                                                         ОСОБА_1 ,
суддів                                                                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                                       ОСОБА_4 ,
прокурора                                                                           ОСОБА_5 ,
засудженого (в режимі відеоконференції)                  ОСОБА_6 ,
захисника (в режимі відеоконференції)                      ОСОБА_7 ,
розглянувши заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід у даному кримінальному провадженні,
встановив:
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного кримінального суду Верховного Суду в касаційному провадженні № 51-1766км19, справу № 588/737/17 було призначено колегії суддів у складі головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Під час розгляду у відкритому судовому засіданні касаційної скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 лютого 2019 року та вирок Полтавського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року в кримінальному провадженні № 42017001120000018 від 23 лютого 2017 року, головуюча суддя ОСОБА_1 заявила самовідвід, посилаючись на те, що вона вже приймала участь у даному кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування. 
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що в межах даного кримінального провадження колегією суддів Апеляційного суду Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_8 , суддів ОСОБА_9 , ОСОБА_1 переглядалась апеляційна скарга ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 13 квітня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Таким чином, ураховуючи вищенаведене, та з огляду на положення ч. 1 ст. 76 КПК України доводи, наведені у заяві судді ОСОБА_1 про самовідвід є обґрунтованими.
Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які при вирішенні питання самовідводу покладаються на розсуд суду, а також прокурора ОСОБА_5 , яка вважає, що самовідвід є обґрунтованим, колегія суддів дійшла висновку про те, що заява судді ОСОБА_1 про самовідвід підлягає задоволенню у зв`язку з чим кримінальне провадження необхідно передати для здійснення автоматизованого розподілу відповідно до ст. 35 КПК України.
Керуючись статтями 76, 80, 81, 82 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Задовольнити заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 .
Кримінальне провадження № 42017001120000018 від 23 лютого 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369 КК України передати для здійснення автоматизованого розподілу відповідно до ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                  ОСОБА_3