П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/17345/23 
                                                          
Головуючий у 1-й інстанції:  Яремчук Костянтин Олександрович 
Суддя-доповідач:  Капустинський М.М. 
09 травня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Сапальової Т.В. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
у листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що в періоди з 25 листопада 1998 року по 14 квітня 2000 року та  з 31 жовтня 2000 року по 19 квітня 2017 року він проходив службу у Збройних Силах України та в органах Державної прикордонної служби України.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19 квітня 2017 року №127-ОС позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення цього прикордонного загону.
Станом на день виключення зі списків прикордонного загону його календарна вислуга років становила 17 років 10 місяців 07 днів, пільгова - 08 років 09 місяців 19 днів, загальна - 26 років 07 місяців 26 днів.
21 лютого 2022 року позивач звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України з проханням оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області документи для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", проте отримав відмову, у зв`язку із чим змушений був звертатися за захистом своїх прав до суду.
Так, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року у справі №120/3850/23 зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати і направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області документи, необхідні для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
На виконання вказаного судового рішення прикордонним органом направлено до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.
Проте 06 жовтня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення №2872806812, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідної вислуги років.
Позивач з таким рішенням пенсійного органу не погоджується, оскільки вважає, що має право на обрахунок вислуги років в пільговому розрахунку в цілях призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
З метою захисту своїх прав позивач звернувся до суду з позовом із вимогою визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 06 жовтня 2023 року № 2872806812, яким йому відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років згідно з пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а також зобов`язати відповідача призначити та виплачувати пенсію з 01 березня 2023 року відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", врахувавши при цьому вислугу років в календарному та пільговому обчисленні 26 років 07 місяців 26 днів.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
09 квітня 2024 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від представника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. В обґрунтування доводів відзиву представник зазначає, що відповідно до подання Адміністрації Державної прикордонної служби України у позивача на день звільнення наявна вислуга років в календарному обчисленні - 17 років 10 місяців 07 дні, в пільговому обчисленні - 26 років 07 місяців 19 днів. При цьому відповідно до поданих документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років встановлено, що згідно з розрахунком вислуги років в календарному обчисленні вислуга років позивача становить лише 17 років 10 місяців 07 дні. Водночас відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних років і більше. Відтак, на думку представника відповідача, враховуючи те, що на момент звільнення зі служби у ОСОБА_2 відсутня необхідна календарна вислуга 23 роки, тому підстави для призначення йому пенсії відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутні. За наведених обставин, на переконання представника відповідача, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19 квітня 2017 року №127-ОС ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 19 квітня 2017 року. Календарна вислуга на день звільнення становить 17 років 10 місяців 07 днів. Пільгова вислуга років (загальна військова) на день звільнення становить 26 років 07 місяців 26 днів. Звільнений зі служби у запас Збройних Сил України в спеціальному званні "старший прапорщик внутрішньої служби".
21 лютого 2023 року позивач звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України з проханням оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області документи для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", проте отримав відмову, у зв`язку із чим змушений був звертатися за захистом своїх прав до суду.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14 липня 2023року у справі № 120/3850/23 зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати і направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області документи, необхідні для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
На виконання вказаного судового рішення Адміністрацією Державної прикордонної служби України направлено до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.
06 жовтня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення №2872806812, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років. Зі змісту рішення слідує, що відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом незалежно від віку, з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу років 23 календарних роки і більше. Водночас календарна вислуга ОСОБА_1 складає 17 років 10 місяців 07 днів, якої не достатньо для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки календарна вислуга років позивача становить менше 23 років, а пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення такої, тому відповідач правомірно відмовив позивачеві у призначенні пенсії відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно зі ст.22 Конституції України, Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон 2262-XII).
Пунктом "а" ст. 12 Закону №2262-XII, визначено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.
Згідно з пунктами "а", "б", "в" статті 17 Закону №2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.
Статтею 17 Закону №2262-XII визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону №2262-XII встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.
Так, Законом №2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.
На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ прийнята постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі по тексту - Постановою №393).
Постановою №393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років, зокрема, й поліцейським. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.
Отже, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Наведене вище узгоджується з останньою правовою позицією, яка викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.03.2021 року у справі № 805/3923/18-а.
В зазначеній постанові Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду погоджується з висновком, викладеним у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №750/9775/16-а, та не вбачає підстав для відступу від нього в цій справі.
Водночас, з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону №2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, враховуючи пільгове нарахування стажу, колегія суддів вважає за необхідне відступити від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, від 27.03.2018 у справі № 295/6301/17.
У вказаній справі Верховний Суд також визнав необґрунтованим висновки суду апеляційної інстанції про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Крім того, у постанові від 16.03.2021 у справі № 2826/16811/18 Верховний Суд зазначив, що до актів правового регулювання умов і Порядку призначення вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) періоду проходження служби для зарахування його до стажу роботи еквіваленти, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.
Верховним Судом у постанові від 27.06.2018 у справі № 2750/9775/16-а зроблено правовий висновок про те, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсії, чи інших соціальних виплат. Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон №2262.
Верховний Суд у вказаній постанові підкреслив, що можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена постановою №393. З урахуванням викладеного, до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.
Як слідує з матеріалів справи, відповідач та суд першої інстанції у своєму рішенні зазначають, що після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393", і стаття 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і Постанова №393 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування.
Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393" усунуто розбіжності між Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Постановою №393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Виходячи з положень статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та пунктів 1 та 2-1 Постанови №393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Постанови №393 визначає, що періоди служби на посадах, що визначені в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, підлягають пільговому обчисленню саме для визначення розміру пенсії.
Вказані правові висновки були викладені у постановах Верховного Суду у справах №200/4951/22 від 31.08.2023 та у справі №560/9478/22 від 07.09.2023.
Втім суд апеляційної інстанції наголошує, що висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а, які у подальшому були підтримані у постановах від 10.11.2022 у справі №620/6139/20, від 17.05.2023 у справі №500/2030/20 та висновки викладені у постановах Верховного Суду у справі №200/4951/22 від 31.08.2023 та у справі №560/9478/22 від 07.09.2023, на які посилається суд першої інстанції, ґрунтуються на різному правовому регулюванні, оскільки обумовлені різними обставинами справи. Так, відповідно до обставин справ №200/4951/22 та №560/9478/22 позивачі були звільнені зі служби уже після внесення змін Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393", в той час як у даній справі, яка розглядається позивач звільнився зі служби до внесення відповідних змін у Постанову №393.
Відтак, колегія суддів зазначає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма, яка діяла на момент звільнення позивача зі служби, тому підстави для врахування змін у правовому регулюванні щодо обчислення вислуги років, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119, що набули чинності з 19.02.2022 - відсутні.
Беручи до уваги встановлені по справі обставини та наведені норми матеріального права, колегія суддів зауважує, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії за вислугу років (більше 26 років) на підставі наявних в пенсійній справі документів.
Водночас, матеріалами справи підтверджується, що 26.09.2023 року позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про призначення пенсії за вислугу років на підставі вимог п."а" ст.12 Закону № 2262-XII. Відповідно, датою звернення позивача про призначення пенсії за вислугу років згідно п."а" ст.12 Закону №2262-XII є 26.09.2023 року.
Враховуючи повноваження суду при вирішенні справи, які закріплені в ст.245 КАС України, обираючи належний спосіб захисту порушеного права, колегія суддів приходить до висновку, що відновлення порушеного права позивача підлягає шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років згідно п."а" ст.12 Закону № 2262-XII та зобов`язання відповідача призначити та перерахувати позивачу пенсію за вислугу років відповідно п."а" ст.12 Закону № 2262-XII з 26.09.2023 (дати звернення до пенсійного органу, а не дати відмови Адміністрації Державної прикордонної служби України у підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відповідних документів для призначення пенсії), з урахуванням раніше виплачених сум.
У силу  п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позову частково.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року скасувати.
Прийняти нову постанову. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області від 06 жовтня 2023 року № 2872806812, яким йому відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років згідно з пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 26 вересня 2023 року відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", врахувавши при цьому вислугу років в календарному та пільговому обчисленні 26 років 07 місяців 26 днів.  

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Ватаманюк Р.В.    Сапальова Т.В.