УХВАЛА

20 травня 2024 року 
м. Київ
справа №420/4617/19
адміністративне провадження №К/990/9707/24

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., розглянувши клопотання представника Головного управління Національної поліції в Одеській області - Левенця Анатолія Васильовича про зупинення виконання  рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року        і постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2024 року у справі №420/4617/19 за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
Зазначена касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України»).
Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2024 року відкрито касаційне провадження у цій справі.
У подальшому до Суду надійшли клопотання  Ківерцівської міської ради про зупинення виконання представника Головного управління Національної поліції в Одеській області - Левенця Анатолія Васильовчиа про зупинення виконання  рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року   і постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2024 року у справі №420/4617/19 за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, до закінчення перегляду указаних судових рішень у касаційному порядку.
В обґрунтування заявленого клопотання заявник покликається на те, що виконання оскаржуваних судових рішень у частині стягнення грошових коштів на користь позивачки до їхнього перегляду Верховним Судом і перерахування на користь позивачки суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу може призвести до завдання збитків Державному бюджету України. Оскільки у разі скасування Верховним Судом оскаржуваних судових рішень кошти, стягнуті на їхнє виконання не можуть бути повернуті, адже статтею 381 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України") встановлені обмеження щодо повороту виконання рішення суду в окремих категоріях справ, зокрема, у справах про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби.
Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення.
Так, частинами першою, другою статті 375 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Частиною першою статті 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Розгляд питання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням оскаржуваних судових рішень.
Виходячи зі змісту наведених норм, зупинення виконання оскаржуваних судових рішень є правом, а не обов`язком суду касаційної інстанції. Натомість судове рішення є обов`язковим до виконання, що забезпечується державою, а зупинення виконання оскаржуваного у касаційному порядку судового рішення на підставі статті 375 КАС України може застосовуватись судом у виняткових випадках за наявності на те вагомих і переконливих доводів, підтверджених доказами, або існування об`єктивних для цього обставин і здійснюватися таким чином, щоб не допустити порушення прав інших учасників справи.
Отже, для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини. Сподівання і припущення скаржника на певні результати касаційного розгляду справи не можуть бути підставою для зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Як видно зі змісту клопотання, скаржник не навів переконливих доводів і підстав для зупинення виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року         і постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2024 року у справі №420/4617/19, його доводи ґрунтуються на припущеннях, а обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання цих рішень, у клопотанні не наведено.
За таких обставин і міркувань у задоволенні клопотань належить відмовити.
Керуючись статтею 375 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотань представника Головного управління Національної поліції в Одеській області - Левенця Анатолія Васильовича про зупинення виконання  рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року  і постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2024 року у справі №420/4617/19 за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і не може бути оскаржена.

...........................
Н.М. Мартинюк,
Суддя Верховного Суду