Справа № 133/1963/21
Провадження № 22-ц/801/748/2024
Категорія: 88
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач:Сало Т. Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року	Справа № 133/1963/21	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Берегового О.Ю., Ковальчука О.В., секретар Луцишин О.П., розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року, ухвалене суддею Пєтуховою Н.О. в м. Козятині, в цивільній справі за клопотанням ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Махнівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, ОСОБА_2 , про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, 
встановив:
21 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотанням, в якому просила продовжити строк дії рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 листопада 2021 року про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним на два роки. 
В обґрунтування клопотання зазначила, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 листопада 2021 року, яке набрало законної сили 21 грудня 2021 року, у справі № 133/1963/21 визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним та призначено ОСОБА_1 його опікуном. Строк дії рішення суду в частині визнання ОСОБА_2 недієздатним визначено у два роки з моменту набрання цим рішенням законної сили. 
ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 є інвалідом 1 групи «А» з дитинства, безтерміново, страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді глибокої розумової відсталості із значними відхиленнями у поведінці, які потребують особливої уваги і лікування, судомний синдром, що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта №238 відповідно до згаданого рішення суду, копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого, копією посвідчення та копією довідки до акта огляду МСЕК. 
ОСОБА_2 має діагноз глибока розумова відсталість зі значними порушеннями поведінки, що потребує догляду та лікувальних заходів, ДЦП, дитяча геміплегія, виражений лівобічний геміпарез, 111 рівень рухових порушень по шкалі GMFCS, симптоматична епілепсія, генералізовані судомні напади в анамнезі та за станом здоров`я не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, на даний час продовжує страждати стійким хронічним психічним розладом, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
За висновком лікарської комісії КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Махнівської сільської ради» хворий ОСОБА_2 за рівнем обмеження життєдіяльності: обмеження самообслуговування; обмеження здатності до самостійного пересування; обмеження здатності до орієнтації; обмеження здатності до спілкування; обмеження здатності контролювати свою поведінку потребує постійного стороннього догляду.
Відповідно до довідки КП «Козятинська центральна лікарня» ОСОБА_2 перебуває під наглядом психіатра з діагнозом F73.0.
Таким чином, встановлений ОСОБА_2 діагноз не змінився, що свідчить про те, що існують ознаки не усвідомлення ним своїх дій та можливості керувати ними, у зв`язку з чим це дає підстави дійти висновку про необхідність продовження строку дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатним ще на два роки. 
Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року клопотання ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити вимоги заяви у повному обсязі. 
У скарзі зазначає, що вона звернулася до суду із клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання її онука ОСОБА_2 недієздатним за місяць до закінчення строку його дії, тобто протягом визначеного ст. 300 ЦПК України строку. Твердження суду про неподання нею доказів на підтвердження продовження існування обставин, які стали підставою для визнання її онука недієздатним, не відповідають дійсності та спростовуються доданими нею до клопотання доказами. На підставі наданих нею доказів суд міг дійти висновку про те, що обставини, які стали підставою для визнання її онука недієздатним, продовжують існувати на момент звернення до суду із клопотанням. ОСОБА_1 було заявлено клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи для визначення психічного стану ОСОБА_2 та його здатності усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Вона вказувала, що самостійно зверталася до експерта по питанню проведення експертизи, однак, їй було відмовлено через відсутність ухвали суду про призначення експертизи. У справі було призначено судово-психіатричну експертизу і відповідно до висновку експерта від 20 грудня 2023 року ОСОБА_2 внаслідок свого захворювання не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вона, як заявник, не відповідає за термін надходження висновку судового експерта до суду, а суд міг вирішити питання терміну проведення експертизи в ухвалі суду.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
У судове засідання, призначене на 09 квітня 2024 року, учасники справи не з`явилися.
У поданій заяві ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу розглядати без її участі. Вимоги апеляційної скарги підтримує та просить їх задовольнити.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, відповідно до якої неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів прийшла до висновку про розгляд справи у відсутність належним чином повідомлених учасників справи.
Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд першої інстанції встановивши, що рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 листопада 2021 року у цивільній справі №133/1963/21 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна на момент розгляду клопотання вичерпало свою дію, дійшов висновку про неможливість продовження строку дії такого рішення, а відтак відмовив в задоволенні клопотання.
Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Встановлено, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 листопада 2021 року у цивільній справі №133/1963/21 задоволено заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Орган опіки та піклування Махнівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.
Визнано недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановлено над ним опіку.
Призначено ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визначено строк дії рішення в частині визнання ОСОБА_2 недієздатним – 2 роки з моменту набрання даним рішенням законної сили (а.с.67-68).
Рішення суду набрало законної сили 21 грудня 2021 року (а.с.87-88).
У ч. 6 ст. 300 ЦПК України зазначено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.
Відповідно до ч. 7 ст. 300 ЦПК України, клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.
21 листопада 2023 року ОСОБА_1 , в межах визначеного ч. 7 ст. 300 ЦПК України строку, звернулася до суду із клопотанням, в якому просила продовжити строк дії рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області у справі №133/1963/21 про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним строком на два роки.
Відповідно до ч. 8 ст. 300 ЦПК України, клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.
Звертаючись до суду із клопотанням, ОСОБА_1 зазначила, що її онук ОСОБА_2 є особою з інвалідністю першої групи «А» з дитинства, страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді глибокої розумової відсталості із значними відхиленнями у поведінці, внаслідок чого він не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, а відтак потребує особливої уваги і лікування.
На підтвердження вказаних обставин, ОСОБА_1 додала до клопотання ряд доказів.
Так, згідно копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого №286, виданої КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» від 12 березня 2021 року, ОСОБА_2 встановлено діагноз: глибока розумова відсталість зі значними порушеннями поведінки, що потребують догляду та лікувальних заходів. F73.1. ДЦП, дитяча геміплегія, виражений лівобічний геміпарез, ІІІ рівень рухових порушень по шкалі GMFCS. Симптоматична епілепсія, генералізовані судомні напади в анамнезі (а.с.83). 
Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ №243959, виданої 06 квітня 2021 року спеціалізованою психіатричною МСЕК, ОСОБА_2 є особою з інвалідністю з дитинства, група інвалідності перша «А» безтерміново. ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду та допомоги (а.с.82).
У висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №70 від 03 липня 2023 року зазначено, що за рівнем обмеження життєдіяльності: обмеження самообслуговування; обмеження здатності до самостійного пересування; обмеження здатності до орієнтації; обмеження здатності до спілкування; обмеження здатності контролювати свою поведінку, хворий ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду (а.с.86).
ОСОБА_2 перебуває під наглядом у психіатра у психіатричному кабінеті КП «Козятинська центральна районна лікарня» з діагнозом F 73.0, що вбачається з копії довідки КНП «Козятинська центральна районна лікарня» Козятинської міської ради №329 від 01 листопада 2023 року.
Також ОСОБА_1 для встановлення психічного стану ОСОБА_2 просила суд призначити судово-психіатричну експертизу.
Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 01 грудня 2023 року вказане клопотання було задоволено, поставлено на вирішення експерта питання щодо психічного стану особи та того, чи може ОСОБА_2 , в силу свого захворювання та психічного стану, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.97).
Висновок судово-психіатричного експерта №390 було надано 20 грудня 2023 року. У вказаному висновку зазначено, що ОСОБА_2 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді глибокої розумової відсталості із значними відхиленнями у поведінці, які потребують особливої уваги і лікування (F73.1); судомний синдром, і внаслідок свого захворювання ОСОБА_2 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.106-108).
Частиною 9 статті 300 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.
У даному випадку суд першої інстанції, враховуючи положення ч.9 ст.300 ЦПК України, зобов`язаний був розглянути клопотання до 21 грудня 2023 року, однак, не зробив цього.
Встановлено, що з клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатним  ОСОБА_1 звернулася за місяць до закінчення строку дії цього рішення – 21 листопада 2023 року.
Судове засідання у даній справі було призначено на 01 грудня 2023 року і в цьому ж засіданні було вирішено питання про призначення експертизи.
Суд першої інстанції, враховуючи обмежені строки розгляду клопотання, не був позбавлений можливості визначити в своїй ухвалі строк проведення експертизи, таким самим вчинити всі дії, спрямовані на забезпечення заявнику доступу до правосуддя.
У розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом. Водночас, особі, яка звернулася до суду за захистом свого права, повинна бути забезпечена можливість реалізувати вказані вище права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист визначає зміст права на доступ до суду.
Перешкоди у доступі до правосуддя можливі як у зв`язку з особливостями національного процесуального законодавства держави, так і через обмеження, передбачені матеріальним правом. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення, про що свідчить практика ЄСПЛ у випадках, коли констатується порушення Конвенції.
ОСОБА_1 не повинно ставитися в провину те, що висновок експерта надійшов до суду після закінчення визначеного ч. 9 ст. 300 ЦПК України строку, оскільки розгляд клопотання до закінчення строку дії рішення суду є обов`язком суду.
Враховуючи вищевикладене та встановлені обставини, які свідчать про продовження хронічного психічного розладу ОСОБА_2 , внаслідок якого він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується відповідним висновком судово-психіатричної експертизи, беручи до уваги, що суд першої інстанції не здійснив розгляд клопотання ОСОБА_1 у визначений ст. 300 ЦПК України строк, колегія суддів, зважаючи на завдання та основні засади цивільного судочинства, вважає за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_1 та продовжити строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатним на два роки.
Так як судом прийнято рішення про продовження строку дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатним, то повноваження  ОСОБА_1 щодо опіки над недієздатним також продовжуються та питання про призначення опікуна не потребує повторного вирішення, оскільки остання від виконання обов`язків не звільнялася.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, 
постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким клопотання  ОСОБА_1 про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною задовольнити.
Продовжити строк дії рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 листопада 2021 року про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним на два роки.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2024 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.Ю. Береговий

О.В. Ковальчук