ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/10659/23                                                    Головуючий у І інстанції - Житняк Л.О.
                                                                                                   Суддя-доповідач - Мельничук В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 червня 2024 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                  Головуючого-судді:                Мельничука В.П.        
                                                   суддів:               Бужак Н.П., Костюк Л.О., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 травня        2024 року за заявою ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання окремої ухвали від 07 лютого 2024 року і рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року у справі                     № 620/10659/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та відмову, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Відповідача щодо не надання у порушення ст. 40 Конституції України і Закону України «Про звернення громадян» письмової відповіді на заяви Позивача від 26.04.2023 та від 14.06.2023;
- визнати протиправною бездіяльність Відповідача щодо не проведення складання і не надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області нової довідки про розмір грошового забезпечення Позивача станом на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначення відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та інших видів грошового забезпечення, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2023;
- визнати протиправною відмову Відповідача у проведенні складання і не надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області нової довідки про розмір грошового забезпечення Позивача станом на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначення відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та інших видів грошового забезпечення, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2023;
- зобов`язати Відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення Позивача станом на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», окремого доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/3, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2023 із складовими: посадовий оклад (тарифний розряд 30), оклад за військове звання (полковник), надбавка за вислугу років (50%), премії у розмірі 140% від посадового окладу, надбавка за виконання особливо важливих завдань 80%, надбавка за службу в умовах режимних обмежень (за роботу з таємними виробами, носіями, документами) 15%.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року, яке набрало законної сили, позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», визначивши посадовий оклад і оклад за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії позивача з 01.02.2023.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслати відповіді на заяви від 26.04.2023 та від 14.06.2023 ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду.
В решті позову відмовлено.
Позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про визнання протиправними дій, вчинених Відповідачем на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року у справі № 620/10659/23.
Окремою ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинені на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року у справі № 620/10659/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та відмову, зобов`язання вчинити певні дії.
Копію окремої ухвали направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Департаменту соціального забезпечення Міністерства Оборони України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від               25 вересня 2023 року у справі № 620/10659/23.
Про результати належного виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року у справі № 620/10659/23 зобов`язав повідомити Чернігівський окружний адміністративний суд упродовж 30 днів з дня отримання копії цієї окремої ухвали.
На адресу суду першої інстанції Відповідачем надіслано клопотання про продовження строку виконання окремої ухвали від 07 лютого 2024 року у справі № 620/10659/23 до винесення постанови судом апеляційної інстанції за результатом розгляду апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_3 на ухвалу від 07 лютого 2024 року.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року клопотання про продовження строку виконання окремої ухвали від 07 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та відмову, зобов`язання вчинити певні дії - повернуто без розгляду.
Позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просив:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинені на виконання окремої ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року і рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року у справі № 620/10659/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію окремої ухвали направити до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Департаменту соціального забезпечення Міністерства Оборони України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного виконання окремої ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року і рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від             26 вересня 2023 року у справі № 620/10659/23.
Про результати належного виконання окремої ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року і рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року у справі № 620/10659/23 повідомити Чернігівський окружний адміністративний суд упродовж 30 днів з дня отримання копії окремої ухвали.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року заяву про визнання протиправними дій, вчинених Відповідачем на виконання окремої ухвали від 07 лютого 2024 року і рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від              25 вересня 2023 року у справі № 620/10659/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та відмову, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - Відповідачем на виконання рішення суду задовольнити.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. 
Зазначено, що Відповідачем добровільно не виконано вищезазначене рішення в межах наданих законодавством повноважень.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Залишаючи без задоволення заяву, подану в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання рішення суду у даній адміністративній справі, Відповідачем видано Позивачу довідку від 24.10.2023 № ФЧ61655, в якій складові грошового забезпечення визначені виходячи з прожиткового мінімуму станом на 01.01.2023.
Оскільки вказаний у довідці розмір премії не відповідав розміру, встановленому у окремому дорученні Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/3, Позивач звернувся до Відповідача із заявою, в якій просив внести зміни у довідку, зазначивши вірний розмір премії 140%.
На виконання рішення суду, з урахуванням заяви Позивача, Відповідачем видано йому довідку від 21.11.2023 № ФЧ61655, в якій розмір посадового окладу та окладу за військовим званням визначено виходячи з прожиткового мінімуму станом на 01.01.2023, а інші складові грошового забезпечення, а саме: надбавку за особливості проходження служби, за роботу з таємними документами та премію (140%) визначено виходячи з із розміру 1762,00 грн.
04.12.2023 Позивачем подано до Відповідача заяву про виправлення арифметичних помилок у довідці від 21.11.2023. У відповідь на заяву від 04.12.2023 Відповідачем надіслано лист від 18.12.2023 № 5/20107с, в якому він наполягав на тому, що довідка від 21.11.2023           № ФЧ61655 складена вірно. Також зазначено, що відповідно до вказівки Департаменту соціального забезпечення Міністерства Оборони України під час складання довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій відповідно до рішень судів, якими розміри посадового окладу та окладу за військовим званням визначено судом, а розміри додаткових видів грошового забезпечення (премія та надбавка за особливості проходження служби, тощо) судом не установлені, додаткові види необхідно обраховувати з посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначені виходячи з розміру 1762 грн.
Наведені обставини були встановлені в окремій ухвалі суду від 07 лютого 2024 року у справі № 620/10659/23.
На виконання окремої ухвали суду, Позивачу видано довідку від 14.03.2024                       № ФЧ61655, в якій складові грошового забезпечення визначені виходячи з прожиткового мінімуму станом на 01.01.2023, проте зазначений розмір премії 35%
Подаючи заяву, Позивач не погоджується з розміром премії 35% (від посадового окладу), який на його думку має бути 140%.
Приймаючи рішення від 25 вересня 2023 року у справі № 620/10659/23 суд, щодо обов`язкового встановлення складових довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 та врахування при оформленні довідки окремого доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/3, зазначив, що захисту підлягає виключно порушене право. Оскільки довідка Відповідачем не складалася, право Позивача в частині визначення складових довідки стосується правовідносин, які можуть мати місце у майбутньому та не стосуються фактично порушених прав Позивача відмовою у складанні довідки в цілому.
Отже, вимоги в цій частині були визнані передчасними та безпідставними, відповідно у їх задоволені було відмовлено.
Таким чином, зазначення відсоткового значення розміру премії у довідці від 14.03.2024 № ФЧ61655, виданою на виконання рішення суду від 25 вересня 2023 року у даній адміністративній справі, з яким не погоджується Позивач, не може породжувати підстав для звернення до суду з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - Відповідачем на виконання рішення суду.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частини 2 та 3статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. 
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Європейський суд з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 зазначив, що право на судовий захист, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine),                  № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk                    v. Ukraine), № 1811/06, від 19 лютого 2009 року).
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що невиконанням рішення суду, яке набуло законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому.
Рішення суду, яке набуло законної сили - має бути виконане. Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду, оскільки довіра людини до суду формується не тільки через призму справедливого судового рішення, а й зокрема через виконання цього рішення.
Невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. Водночас, суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду.
Відтак, з часу набрання рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року в адміністративній справі № 620/10659/23 законної сили Відповідач мав вчинити дії, спрямовані на реальне виконання вказаного судового рішення.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року, яке набрало законної сили 25 жовтня              2023 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», визначивши посадовий оклад і оклад за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії позивача з 01.02.2023.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслати відповіді на заяви від 26.04.2023 та від 14.06.2023 ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду.
В решті позову відмовлено.
На виконання рішення суду у даній адміністративній справі, Відповідачем видано Позивачу довідку від 24.10.2023 № ФЧ61655, в якій складові грошового забезпечення визначені виходячи з прожиткового мінімуму станом на 01.01.2023.
Оскільки вказаний у довідці розмір премії не відповідав розміру, встановленому у окремому дорученні Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/3, Позивач звернувся до Відповідача із заявою, в якій просив внести зміни у довідку, зазначивши вірний розмір премії 140%.
На виконання рішення суду, з урахуванням заяви Позивача, Відповідачем видано йому довідку від 21.11.2023 № ФЧ61655, в якій розмір посадового окладу та окладу за військовим званням визначено виходячи з прожиткового мінімуму станом на 01.01.2023, а інші складові грошового забезпечення, а саме: надбавку за особливості проходження служби, за роботу з таємними документами та премію (140%) визначено виходячи з із розміру 1762,00 грн.
04.12.2023 Позивачем подано до Відповідача заяву про виправлення арифметичних помилок у довідці від 21.11.2023. У відповідь на заяву від 04.12.2023 Відповідачем надіслано лист від 18.12.2023 № 5/20107с, в якому він наполягав на тому, що довідка від 21.11.2023         № ФЧ61655 складена вірно. Також зазначено, що відповідно до вказівки Департаменту соціального забезпечення Міністерства Оборони України під час складання довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій відповідно до рішень судів, якими розміри посадового окладу та окладу за військовим званням визначено судом, а розміри додаткових видів грошового забезпечення (премія та надбавка за особливості проходження служби, тощо) судом не установлені, додаткові види необхідно обраховувати з посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначені виходячи з розміру 1762 грн.
Наведені обставини були встановлені в окремій ухвалі суду від 07 лютого 2024 року у справі № 620/10659/23.
На виконання окремої ухвали суду, Позивачу видано довідку від 14.03.2024                         № ФЧ61655, в якій складові грошового забезпечення визначені виходячи з прожиткового мінімуму станом на 01.01.2023, проте зазначений розмір премії 35%
Подаючи заяву, Позивач не погоджується з розміром премії 35% (від посадового окладу), який на його думку має бути 140%.
Як на підставу зазначеного Позивач посилається на правову позицію, викладену рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від  05 березня 2024 року, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2024 року, у зразковій справі № 380/19324/23.
Проте, колегія суддів звертає увагу, що приймаючи рішення від 25 вересня 2023 року у даній адміністративній справі № 620/10659/23 суд, щодо обов`язкового встановлення складових довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 та врахування при оформленні довідки окремого доручення Міністра оборони України від 01.02.2023                 № 2683/3, зазначив, що захисту підлягає виключно порушене право. Оскільки довідка Відповідачем не складалася, право Позивача в частині визначення складових довідки стосується правовідносин, які можуть мати місце у майбутньому та не стосуються фактично порушених прав Позивача відмовою у складанні довідки в цілому.
Отже, вимоги в цій частині були визнані передчасними та безпідставними, відповідно у їх задоволені було відмовлено.
Крім того, вирішуючи питання щодо визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними, вчиненими на виконання рішення суду, суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, а тому процесуальна процедура вирішення питання протиправності дій/бездіяльності відповідача у справі суб`єкта владних повноважень вчинених на виконання рішення суду, виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

За приписами частини 1 статті 383 КАС України особа, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - Відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав Позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Відповідно до частини 6 статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - Відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-Позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних   повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_1 та порушення ним прав, свобод, інтересів особи - Позивача, з чим погоджується і колегія суддів.
Крім того, необхідною умовою для застосування даних положень статті 249 КАС України є встановлення під час розгляду справи порушення закону.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для постановлення окремої ухвали.
Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 322, 325, 328, 329, 331, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      Н.П. Бужак

                                                                                                                  Л.О. Костюк