Справа № 450/4934/23                                 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І. 
Провадження № 33/811/639/24                  Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Оприска Миколи Васильовича на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2023 року,
з участю правопорушника – ОСОБА_1 , 
захисника правопорушника – адвоката Оприска М.В. 

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок) гривень в дохід держави.
       Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536, 80 гривень судового збору.
       Згідно постанови судді, 06.06.2023 о 19 год. 00 хв. на А/Д С141203 Львів-Сухоріччя, км. 0 +700 м., ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив заходи щодо ліквідації вибоїни 0, 8 х 0, 25 х 0, 13 м на проїзній частині вулиці, чим порушив правила, норми та стандарти утримання автомобільних доріг, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля Mercedes-Benz 424, н.з. НОМЕР_1 , чим завдано матеріальних збитків. Такими своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 5.2.1 ДСТУ 3588-28, п. 1.5 ПДР, ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух».
       В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 – адвокат Оприск М.В. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необгрунтованою. Вважає, що місцевий суд грубо порушив право особи на захист, розглянувши справу у відсутності ОСОБА_1 , якого не було повідомлено про дату та час судового засідання. Зазначає, що відповідно до листа Департаменту дорожнього господарства Львівської обласної державної адміністрації експлуатаційне утримання автомобільної дороги, на якій сталося ДТП, проводить ТОВ «ШЛЯХОВИК –Т» згідно договору підряду, та відповідно до п.1.5 Договору в повній мірі відповідає за належне утримання дороги, забезпечення умов безпеки руху. Проте, під час прийняття рішення місцевим судом не враховано, що згідно Договору, Підрядник не наділений повноваженнями самостійно, на власний розсуд визначати види та обсяги послуг (робіт), які потрібно виконати та виконує такі виключно на підставі завдання Замовника. Стверджує, що матеріали справи не містять даних про те, що Підряднику доручалось надання послуг (виконання робіт) з ліквідації вибоїн на автомобільній дорозі С141203 Львів-Сухоріччя, км.0+700м. Звертає увагу на те, що згідно із штатним розписом ТзОВ «ШЛЯХОВИК-Т», окрім посади головного інженера, наявна посада інженера по ремонту, експлуатації та утриманні автомобільних доріг, тому ОСОБА_1 не може вважатися посадовою особою, до компетенції якої належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та бути суб`єктом відповідальності за ч.1 ст. 140 КУпАП. Акцентує увагу на те, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодних належних, допустимих та достовірних доказів того, що експлуатаційний стан дороги не відповідав встановленим вимогам, а саме, що покриття проїзної частини мало вибоїни, які стали безпосередньо причиною ДТП. 
Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 02.11.2023, мотивуючи тим, що розгляд справи відбувся у відсутності ОСОБА_1 , а із змістом постанови ознайомився 15.03.2024; оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
               Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та виступ його захисника – адвоката Оприска М.В. про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги,  суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду та приходить до висновку, що така  підлягає до задоволення, з наступних підстав.            
       Одним із критеріїв якісного судового рішення є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового засідання та оцінені належним чином, а також рішення, в якому наведені достатні мотиви його ухвалення.
       Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Згідно з ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
       Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.
       Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.
       Так, відповідальність за ст. 140 КУпАП настає у разі порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.
       Диспозиція ч. 4 ст. 140 КУпАП передбачає вчинення будь-якого з правопорушень, передбачених у ч.ч. 1-3 вказаної статті, якщо це призвело до створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
        Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія №ААД №507569 від 15 серпня 2023 року, у провину ОСОБА_1 поставлено те, що він будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив заходи щодо ліквідації вибоїни 0, 8 х 0, 25 х 0, 13 м на проїзній частині вулиці, порушив правила, норми та стандарти утримання автомобільних доріг, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля Mercedes-Benz 424, н.з. НОМЕР_1 , чим завдано матеріальних збитків.
Визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП, суддя виходила з того, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 507569 від 15.08.2023 року; схемою місця ДТП; актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 16.06.2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 16.06.2023 року; рапортом від 16.06.2023 року; відповіддю на запит № 13-1695/0/2-23 від 31.07.2023 року; вимогою інспектора відділу БДР УПП у Львівській області ДПП Кастран Р. № 1012 від 15.08.2023 року; фото-знімками з місця події.
       Разом з тим, на думку апеляційного суду, суддею всупереч вимог ст. 252 КУпАП не досліджено всіх обставин справи в їх сукупності.
       Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 140 КУпАП є бланкетними нормами, оскільки ними передбачено порушення певних норм, правил, стандартів, порядку, узгодження з МВС України проведення   певних робіт, порушення нормативів щодо обладнання місць проведення робіт, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
       Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, з огляду на диспозицію цієї правової норми, можуть бути як громадяни, так і посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд та вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху або відновлення безпечних умов для руху.
       Статтею 14 КУпАП передбачено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
       Порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому, необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення (ст.ст. 254,255 КУпАП).
       Так, як вбачається із матеріалів справи, зокрема, посадової інструкції головного інженера ТзОВ "Шляховик-Т" ОСОБА_1 , затвердженої директором ТОВ «Шляховик-Т» від 21 грудня 2021 року, з якою останній ознайомлений, відповідно до якої до завдань та обов`язків головного інженера не належить здійснення нагляду по утриманні та експлуатації дороги, зокрема обов`язки щодо дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг. 
       Разом з цим, згідно посадової інструкції інженера по ремонту, експлуатації та утриманні автомобільних доріг, затвердженої директором ТОВ «Шляховик-Т» від 01.12.2022, такий несе відповідальність за недотримання встановлених державних стандартів, норм і правил щодо експлуатаційного утримання автомобільних доріг і штучних споруд, незабезпечення безпеки дорожнього руху згідно з діючими нормативами під час експлуатаційного утримання автомобільних доріг і штучних споруд.
       Відтак, ОСОБА_1 , як головний інженер ТОВ «Шляховик-Т», відповідно до своєї посадової інструкції, не є суб`єктом відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП.
       Таким чином, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 є посадовою особою, яку призначено відповідальною за експлуатацію та утримання автомобільної дороги,  а тому суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.
       Отже, на думку апеляційного суду, враховуючи вищенаведене, на думку апеляційного суду, при винесенні постанови, суддя місцевого суду не надала оцінки та аналізу наявним у справі доказам, не з`ясувала усі обставини справи в їх сукупності, внаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів, дійшла помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.
        Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
       Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
       Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
       Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
       Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.
        З огляду на те, що в матеріалах справи не міститься жодного належного й допустимого доказу на підтвердження, поза розумним сумнівом, порушення ОСОБА_1 правила, норми та стандарти утримання автомобільних доріг, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди, всі сумніви щодо доведеності вини останнього тлумачаться на його користь.
Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
        З врахуванням наведених обставин, апеляційний суд суд приходить до висновку, що постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області слід скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
        Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,- 

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику правопорушника ОСОБА_1 – адвокату Оприску М.В. строк на апеляційне оскарження постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2023 року.
       Апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвокат Оприск М.В. - задоволити.
       Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2023 року – скасувати та закрити провадження в справі стосовно ОСОБА_1 , на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 МК України. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя І.І.Галапац