УХВАЛА
 
27 травня 2024 року
м. Київ
 
справа № 369/18252/21
 
провадження № 61-6850ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення                                             Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення коштів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1                       про розірвання договору та стягнення коштів.
 
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 грудня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду                              від 11 квітня 2024 року, позов ОСОБА_2 задоволено.
 
Розірвано попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири              від 25 січня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М. М. 25 січня 2020 року за реєстровим № 138.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений аванс                                                        у розмірі 218 600 грн. 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
У травні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 квітня 2024 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Подана касаційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору                    у встановленому порядку і розмірі.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на підпункт 1 частини першої                статті 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки розмір судового збору за подання касаційної скарги перевищує 5 відсотків його доходу за попередній календарний рік (28,26 грн), просить звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги. Крім того, просить урахувати те, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 20 липня 2023 року у справі № 910/10936/23 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 , на підтвердження чого надає відомості з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період часу                                   з 01 кварталу 2023 року до 04 кварталу 2023 року. Крім того, просить урахувати, що станом на 06 травня 2024 року щодо нього відкрито 7 виконавчих проваджень та постановами приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Я. В. від 09 травня 2023 року накладено арешт на майно та кошти боржника у межах виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1. Також зазначає, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12 лютого 2024 року у справі № 910/10936/23 його звільнено від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у вказаній справі, а ухвалами Київського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року у справі № 755/1708/22 та від 06 лютого 2024 року у справі № 369/10754/22 відстрочено сплату судового збору за подання апеляційних скарг у справах.
 
Відповідно до частини першої та третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
 
Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує                                5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
 
З урахуванням обставин справи та наданих заявником доказів, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити, оскільки наданих доказів недостатньо для вирішення питання про звільнення від сплати судового збору з урахуванням майнового стану сторони. 
 
Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Зазначені у клопотанні обставини та надані на їх підтвердження докази, не                                   є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору, оскільки заявником не надано суду касаційної інстанції доказів на підтвердження реального майнового стану (наявність рухомого і нерухомого майна, довідки фіскальних органів про доходи, довідки про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо), який перешкоджає виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.
 
Відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, суд бере до уваги, предмет спору.
 
Додані до касаційної скарги копії ухвали Північного апеляційного господарського суду від 12 лютого 2024 року у справі № 910/10936/23, ухвали Київського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року у справі № 755/1708/22 та                                    від 06 лютого 2024 року у справі № 369/10754/22, яким заявника було звільнено               від сплати судового збору або відстрочено його сплату, не може вважатися належними доказами скрутного майнового стану особи, оскільки ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору у вказаних справах з урахуванням наданих заявником доказів та конкретних обставин справи, тому вказані ухвали не мають преюдиційного значення.
 
Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, Верховний Суд урахував, що зазначені заявником обставини не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
 
Наведені заявником доводи не дають достатніх підстав для звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.
 
Крім того, Верховний Суд роз`яснює заявнику, що він не позбавлений права звернутися до суду касаційної інстанції з клопотанням про зменшення розміру судового збору, відстрочення або розстрочення його сплати з наведенням відповідних мотивів та наданням доказів.
 
Отже, ОСОБА_1 потрібно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України
«Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється                                              у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та                                      у фіксованому розмірі.
 
Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 270 грн.
 
Відповідно до підпункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
 
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»                           (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною                         особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше                  5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України                             «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. 
 
Судові рішення, які оскаржує заявник, свідчать про існування однієї вимоги немайнового характеру (щодо розірвання договору) та однієї вимоги майнового характеру (щодо стягнення грошових коштів).
 
При поданні позову за вимогу немайнового характеру судовий збір мав бути сплачений у розмірі 908 грн (2 270 грн * 0,4 = 908 грн).
 
За вимогу майнового характеру до сплати підлягала сума у розмірі 2 186 грн                            (218 600 грн * 1% = 2 186 грн).
 
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України                           «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви                    і скарги в розмірі оспорюваної суми та складає 6 188 грн (2 186 грн + 908 грн) *       200% = 6 188 грн).
 
При цьому Верховний Суд зазначає, що відповідно до вимог Закону України                       «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Отже, ОСОБА_1 необхідно надати до суду касаційної інстанції докази сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 6 188 грн. 
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ,               що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6, 8 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення                                             Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 квітня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                              Р. А. Лідовець