УХВАЛА
10 червня 2024 року 
м. Київ
справа № 280/2591/23
адміністративне провадження № К/990/19502/24 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі №280/2591/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо ненарахування та невиплати заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 різниці в грошовому забезпеченні за період з 22 березня 2021 року по                          09 листопада 2022 року, під час протиправного переведення на посаду заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 різницю в грошовому забезпеченні за період з 22 березня 2021 року по 09 листопада 2022 року;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо ненарахування та невиплати заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 компенсації за невикористану щорічну основну оплачувану відпуску, яка складає 30 діб, за 2021 рік та додаткову оплачувану відпустку за 2021 рік у кількості 15 діб та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 компенсацію за невикористану щорічну основну оплачувану відпуску, яка складає 30 діб, за 2021 рік та додаткову оплачувану відпустку за 2021 рік у кількості 15 діб.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року позов задоволено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року скасовано в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо ненарахування та невиплати заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 різниці в грошовому забезпеченні за період з 01 березня 2022 року по 09 листопада 2022 року, під час протиправного переведення на посаду заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 різницю в грошовому забезпеченні за період з 01 березня    2022 року по 09 листопада 2022 року та прийнято нову постанову.
   Відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо ненарахування та невиплати заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 різниці в грошовому забезпеченні за період з 01 березня 2022 року по                          09 листопада 2022 року, під час протиправного переведення на посаду заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 різницю в грошовому забезпеченні за період з 01 березня 2022 року по                       09 листопада 2022 року.
В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року залишено без змін.
Ухвалами Верховного Суду від 11 березня 2023 року та від 19 квітня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі №280/2591/23  повернуто особі, яка її подала. 
20 травня 2024 року до Верховного Суду надійшла повторна касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі №280/2591/23.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Перевіркою змісту касаційної скарги встановлено, що скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, які регулюють нарахування поліцейському Національної поліції України компенсації грошового забезпечення під час встановленого рішенням судів незаконного переведення поліцейського на нижчеоплачувану посаду під час дії воєнного стану, введеного на виконання Указів Президента України від                 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24 лютого 2022 року №69 «Про загальну мобілізацію.
Надаючи правову оцінку таким доводам скаржника, Суд зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів під час застосування відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
Суд зазначає, що оскарження судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а і підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, тощо), а також значення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.
Проте, всупереч вимогам пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, заявником не сформовано чіткого переліку норм права, щодо застосування яких відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах, не указано підстави необхідності такого висновку у подібних правовідносинах, а також не зазначено, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.
Суд ураховує, що зазначеним доводам заявника вже було надано правову оцінку Верховним Судом в ухвалах від 11 березня 2023 року та від 19 квітня 2024 року та роз`яснено, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
Водночас звертаючись до Суду з касаційною скаргою повторно заявником зазначених вимог не дотримано.
Таким чином, за встановлених обставин, Суд дійшов висновку, що скаржником не доведено наявності підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
У касаційній скарзі скаржник також посилається на підпункти "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Суд звертає увагу скаржника, що пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України містить перелік виключних випадків, які допускають можливість касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та/або таких, які розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Посилання на кожен з підпунктів пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України повинно бути належним чином обґрунтовано.
Водночас посилання на підпункти пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не звільняє особу від обов`язку обґрунтування підстав касаційного оскарження у взаємозв`язку із посиланням на частину четверту статті 328 КАС України та не є достатнім для відкриття касаційного провадження у справі.
Судом установлено, що зміст касаційної скарги зводиться до незгоди скаржника з рішенням суду  апеляційної інстанції з підстав неправильного застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, викладу фактичних обставин справи з посиланням на нормативно-правові акти, однак без належного обґрунтування підпунктів частини четвертої статті 328 КАС України, що суперечить вимогам статті 330 КАС України та унеможливлює вирішення Судом питання про відкриття касаційного провадження.
Таким чином, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник не виклав передбачених статтею 328 КАС України підстав, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
З огляду на зазначене, клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження Судом не вирішується.
Керуючись статтями 248, 328, 332, 334, 341, 353 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі №280/2591/23 повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя                                                                                           О.Р. Радишевська