ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року	Львів	Справа № 380/20469/23 пров. № А/857/2138/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Онишкевича Т.В.,
суддів                                                                      Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,
з участю секретаря судових засідань                                Доморадової Р.В.,                                                                                                    
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

суддя у І інстанції                                                            Желік О.М., 
час ухвалення судового рішення                                        не зазначено,
місце ухвалення судового рішення                                        м. Львів,
дата складення повного тексту рішення                               26 грудня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі – ГУ НП) від 11 серпня 2023 року № 336о/с «По особовому складу» про звільнення відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі – ВП № 3 Стрийського РУП ГУНП);
визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП від 26 липня 2023 року №2601 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Стрийського РУП ГУНП» у частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення – звільнення зі служби в поліції;
поновити капітана поліції ОСОБА_2 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП № 3 Стрийського РУП ГУНП з 11 серпня 2023 року;
стягнути з ГУ НП на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 11 серпня 2023 року по день ухвалення судом рішення у справі, без урахування податків та зборів.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року у справі № 380/20469/23, ухваленим у письмовому провадженні, позову було задоволено.
Визнано протиправним та скасовано накази ГУ НП від 26 липня 2023 року №2601»Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Стрийського РУП ГУНП» у частині застосування до інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення – звільнення зі служби в поліції та від 11 серпня 2023 року № 336о/с «По особовому складу». 
Поновлено капітана поліції ОСОБА_2 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП № 3 Стрийського РУП ГУНП з 12 серпня 2023 року.
Стягнено з ГУ НП на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 12 серпня 2023 року по 26 грудня 2023 року у сумі 89387,02 грн (без урахування податків та обов`язкових платежів).
При цьому суд першої інстанції виходив із того, що виявлені в ході службового розслідування дисциплінарні проступки ОСОБА_1 , які виразились у порушенні ним вимог відомчих нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, не є такими, які дають підстави для застосування найсуворішого дисциплінарного стягнення – звільнення зі служби. Тому відповідач обрав позивачу такий вид дисциплінарного стягнення неправомірно, необґрунтовано та непропорційно, тобто без урахування балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.
Відтак, ОСОБА_1 слід поновити на службі із виплатою середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
У поданій апеляційній скарзі ГУ НП просило скасувати рішення суду першої інстанції та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.
Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що застосування капітаном поліції ОСОБА_1 превентивних заходів стосовно водія автомобіля марки «Toyota-Prado/Cruser» могло запобігти вчиненню резонансного ДТП із летальними наслідками, проте жодних дій відповідно до вимог чинного законодавства ним вчинено не було.
Щодо виду дисциплінарного стягнення звертає увагу апеляційного суду на те, що  в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Таким чином, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
У відзиві на апеляційну скаргу ГУ НП позивач підтримав доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечив обґрунтованість апеляційних вимог та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Представник ГУ НП у судовому засіданні апеляційного суду підтримала подану апеляційну скарги доводами, аналогічними до тих, що зазначені у її тексті. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі. 
ОСОБА_1 та його представник у ході апеляційного розгляду заперечили обґрунтованість вимог апелянта доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу. Просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.
Як встановлено судом першої інстанції на підставі матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 проходив службу на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП № 3 Стрийського РУП ГУНП.
Наказом № 2454 від 12 липня 2023 року за фактом можливого порушення службової дисципліни зі сторони інспектора СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 призначено службове розслідування у формі письмового провадження.
Підставою для призначення службового розслідування послужив рапорт старшого інспектора з ОД ВСР УГІ ГУНП підполковника поліції Володимира Ковальчука про те, що 09 липня 2023 року о 22 год 14 хв на лінію « 102» звернувся ОСОБА_3 , який повідомив про дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП) з потерпілими, що мала місце близько 22 год 05 хв по вул. Січових Стрільців, 18  у смт. Верхнє Синьовидне Стрийського району Львівської області, де водій автомобіля марки «Toyota Land-Cruser» білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 реєстрації вчинив наїзд на дівчину та втік з місця події у напрямку м. Сколе. У ході опрацювання вказаної інформації з виїздом на місце ДТП працівниками УГІ ГУНП встановлено, що 09 липня 2023 року на лінію « 102» о 23 год 37 хв ОСОБА_4 повідомив про те, що він може бути причетним до ДТП, оскільки на його автомобілі марки «Toyota-Land-Cruser» д.н.з. НОМЕР_2 наявні механічні пошкодження.
За наслідками службового розслідування дисциплінарною комісією у висновку від 25 липня 2023 року констатовано, що факти, які стали підставою для призначення та проведення службового розслідування, знайшли своє підтвердження та стали можливими унаслідок неналежного виконання службових обов`язків зі сторони інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП № 3 Стрийського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 , який не здійснив превентивні заходи стосовно водія автомобіля марки «Toyota-Land-Cruser-200» д.н.з. НОМЕР_2 Назарія Марочканича, який у подальшому вчинив ДТП з летальними наслідками, про що не доповів керівництву у формі рапорту, чим допустив порушення службової дисципліни, а саме вимоги пункту 2 частини 1 статті 18, пунктів 1, 4, 9 частини 1 статті 31, пунктів 2, 3 частини 1 статті 32, пунктів 1,3 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 2 частини 1, підпунктів 2, 3, 5 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ, пунктів 5, 6 Розділу ІІ «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026, підпункту 1.1, 1.4. пункту 1 наказу ГУНП «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування» від 27 квітня 2023 року №1470, а також пункту 12 Розділу ІІ «Про затвердження порядку організації і тактики проведення поліцейської операції «Перехват», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 листопада 2018 року №946 ДСК, оскільки не забезпечив блокування автомобільних шляхів, а також виїздів за межі населеного пункту.
При цьому службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 діючих дисциплінарних стягнень не має.
Відтак, наказом ГУ НП  № 2601 від 26 липня 2023 року «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Стрийського РУП ГУНП» за грубе порушення службової дисципліни на підставі пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення – звільнення зі служби в поліції.
У подальшому наказом ГУ НП № 336 о/с від 11 серпня 2023 року капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби з поліції відповідно до Закону «Про Національну поліцію» за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
ОСОБА_1 не погодився із своїм звільнення зі служби в поліції та звернувся до адміністративного суду із позовом, що розглядається. 
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регламентовано приписами Закону №580-VIII. 
У відповідності до частини 1 статті 1 Закону №580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Як зазначено у частині 1 статті 2 вказаного Закону, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах:
1) забезпечення публічної безпеки і порядку;
2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;
3) протидії злочинності;
4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
За правилами частини 1 статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
За приписами частин 1 та 2 статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Частиною 1 статті 64 Закону №580-VIII передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:
"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Як передбачено у пункті 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Пунктом 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09 листопада 2016 року №1179, передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
Відповідно до пункту 3 розділу IV вказаних Правил за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. 
Дисциплінарний статут Національної поліції України, який затверджено Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі – Дисциплінарний статут), визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Згідно із частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Як передбачено приписами статті 18 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Згідно із частиною 1 статті 12 цього Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
За правилами частини 1 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частина 2 статті 13 Дисциплінарного статуту).
У відповідності до приписів частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:
1) зауваження;
2) догана;
3) сувора догана;
4) попередження про неповну службову відповідність;
5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;
6) звільнення з посади;
7) звільнення із служби в поліції.
Статтями 14-19 Статуту унормовано порядок призначення та проведення службового розслідування, створення, повноваження дисциплінарних комісій, строки проведення службового розслідування, відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади), забезпечення поліцейському права на захист, порядок застосування дисциплінарних стягнень.
Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі – Порядок № 893), який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування. 
Як свідчать матеріали справи, позивач ОСОБА_1 не оспорює правомірність призначення службового розслідування та дотримання порядку її проведення, однак заперечує вчинення будь-яких дій, які б давали підстави для його звільнення зі служби у поліції. 
При цьому апеляційний суд погоджується із твердженням суду першої інстанції про те, що у матеріалах службового розслідування та його висновку не вказано який конкретно дисциплінарний проступок вчинив ОСОБА_1 із зазначенням часу, місця, способу, мотиву та наслідки, що настали, а самого лише посилання на загальні вимоги Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції та Правил етичної поведінки поліцейських недостатньо для належного обґрунтування рішення про застосування такого найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення зі служби. 
У матеріалах службового розслідування відсутні будь-які дані чи відомості про те, що водій автомобіля “Тойота Прадо Крузер” д.н.з. НОМЕР_2 проїхав на заборонений сигнал світлофора, чим допустив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, внаслідок чого ОСОБА_1 мав вжити відповідних заходів про притягнення його до передбаченої законом відповідальності.
Відсутні також будь які дані чи відомості про перебування водія вказаного автомобіля ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння під час керування цим транспортним засобом, про що додатково свідчить і кваліфікація його дій за частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України, а не за статтею 286-1 цього Кодексу за наслідками вчиненої дорожньо-транспортної пригоди з летальними наслідками.
Відтак, на переконання апеляційного суду, у ході службового розслідування не було встановлено будь-якого зв`язку між діями позивача ОСОБА_1 та вчиненою водієм ОСОБА_5 резонансною ДТП з летальними наслідками. 
Відповідно до приписів частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приписами частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З урахуванням наведених правових норм та встановлених фактичних обставин апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що оспорювані ОСОБА_1 накази ГУ НП № 2601 від 26 липня 2023 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Стрийського РУП ГУНП» в частині накладення дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції щодо позивача та від 11 серпня 2023 року № 336о/с «По особовому складу» є протиправними та підлягають скасуванню, а отже він підлягає поновленню на службі з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 89387,02 грн, правильність нарахування якої судом першої інстанції апелянтом не оспорюється.
Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року у справі № 380/20469/23 – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Постанова у повному обсязі складена 12 квітня 2024 року.