КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

 

Єдиний унікальний номер справи № 756/5915/16                                          Головуючий у суді першої інстанції - Диба О.В.
Номер провадження № 22-ц/824/4907/2024                                      Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2024 року                                                                                  м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Яворського М.А.,
суддів:                      Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,
за участю секретаря  - Сукач О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,-
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, який з урахуванням уточнень позовних вимог просив передати в його особисту приватну власність усе майно, яке знаходиться у квартирі АДРЕСА_1 , а в особисту приватну власність відповідачки ОСОБА_1 передати усе майно, яке знаходиться у квартирі АДРЕСА_2 , стягнути з відповідачки на користь позивача в рахунок компенсації вартості частини залишеного у її власності майна в розмірі  2 150 035,49 грн, що перевищує ідеальну частку. 
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що з червня 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Також зазначав, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 10 травня 2016 року шлюб між сторонами розірвано.
ОСОБА_3 вказував, що за час перебування у шлюбі вони з відповідачем придбали квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві спільної сумісної власності. Після придбання вказаної квартири подружжя за спільні сімейні кошти придбало до неї майно та побутову техніку.
Позивач зазначав, що у нього відсутній доступ до вищенаведеної квартири, оскільки 17 грудня 2015 року відповідачка передала вказану квартиру в оренду Місії Міжнародного Комітету Червоного Хреста в Україні на підставі договору оренди №17/12/15.
Під час укладення вказаного договору оренди також було підписано акт прийому-передачі та інвентаризаційний перелік, підписавши який відповідачка власноручно підтвердила вартість кожного з об`єктів інтер`єру, які знаходяться у квартирі.
Так, загальна вартість переліченого майна становить 17 180 доларів США та 5 180 євро, що в гривневому еквіваленті станом на дату уточнення позовних вимог становило 628 382,65 грн.
Крім того, в період шлюбу з відповідачем була також придбана квартира  АДРЕСА_2 , яка, на думку позивача, є його особистою приватною власністю. До вказаної квартири було також придбано майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, зокрема меблі та побутову техніку, загальною вартістю 20 500 доларів США, 137 037,88 євро та 335 607 грн, що в гривневому еквіваленті станом на дату уточнення позовних вимог становило 4 928 453,62 грн.
На підставі викладеного ОСОБА_3 просив суд  вирішити вказаний спір у судовому порядку та задовольнити  його позовні вимоги у повному обсязі. 
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 16 січня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.
В порядку поділу майна подружжя, визнано за ОСОБА_3 право власності на майно, яке знаходиться у квартирі АДРЕСА_1 на загальну суму 628 382,65 грн.
В порядку поділу майна подружжя, визнано за ОСОБА_1 право власності на  спільно набуте майно подружжя, яке знаходиться у квартирі АДРЕСА_2 на загальну суму 4 928 453,62 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок компенсації вартості частини залишеного у власності майна 2 150 035,49 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 2 905 грн.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що всупереч ч.5 ст. 71 ЦПК України ОСОБА_1 не вносила на депозитний рахунок 2 150 035,49 грн, а також у ході розгляду справи висловила чітке заперечення проти варіанту поділу, запропонованого позивачем, що унеможливлювало постановлення рішення про поділ майна із застосуванням механізму присудження одному з подружжя грошової компенсації.
Вважає, що оскаржуваним рішенням та таким варіантом поділу майна подружжя, внаслідок якого ОСОБА_1 зобов`язана виплатити значну грошову суму у розмірі більше 2 млн. грн, суд першої інстанції суттєво порушив інтереси відповідачки, яка попросту не має відповідної грошової суми, - за наявності очевидної можливості розподілити майно іншим чином без застосування механізму грошової компенсації, проти якого відповідачка обґрунтовано заперечувала.
Апелянт вказує, що суд міг або визнати за кожним із подружжя права на ідеальної частки майна, або саме позивачу повинна дістатися більша частина рухомого майна (у квартирі по пр-ту Героїв Сталінграда), а ОСОБА_1 - менша (у квартирі по АДРЕСА_3 ), і саме він зобов`язаний був внести на депозитний рахунок суду грошову суму з метою компенсації грошима частини майна ОСОБА_1 .
Крім того вважає, що суд міг розподілити майно таким чином, виходячи з його вартості, щоб частина меблів та техніки з квартири по АДРЕСА_4 була визнана за ОСОБА_3 - але у будь-якому разі без необхідності проводити грошову компенсацію, проти якої ОСОБА_1 заперечувала у численних поясненнях протягом усього розгляду справи.
Крім того, позивачем невірно обраний спосіб захисту порушеного права, оскільки ним не заявлялось вимог про припинення права спільної сумісної власності на відповідне рухоме майно у квартирах, а судом неправомірно та невмотивовано не було застосовано даного принципу.
Враховуючи викладене в апеляційній скарзі, представник відповідача ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 у повному обсязі.
13 грудня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від представника позивача Козлової Т.А. , у якому посилається на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20, що унеможливлюють ухвалення рішення за варіантом поділу майна в ідеальних частках, оскільки кожна з побутових речей, заявлених до поділу, є неподільною, та такий варіант припускає спільне користування сторонами меблями та технікою, що знаходяться в чужих квартирах.
Наголошує, що відповідачка ОСОБА_1 не оскаржувала склад та вартість майна, яке підлягало поділу, а довід відповідачки про те, що позивач ОСОБА_3 не заявляв позовні вимоги про припинення права спільної сумісної власності, оскільки він просив поділити спільне сумісне майно подружжя відповідно до статті 71 СК України, якою визначено порядок та способи поділу такого майна, в тому числі з присудженням одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно.
Так, у відзиві представник ОСОБА_3 - Козлова Т.А. просить залишити вимоги апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
При апеляційному  розгляді справи представник апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив її задовольнити, рішення суду в частині поділу майна за яким  відповідачці виділяється спільне майно подружжя  в квартирі АДРЕСА_2 на загальну суму 4 928 453,62 грн і при цьому з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок компенсації вартості частини залишеного у власності майна стягується грошова компенсація в розмірі 2 150 035,49 грн скасувати та ухвалити у вказаній справі нове судове рішення про поділ майна в натурі без проведення значного розміру компенсації.
Представник позивача ОСОБА_3 , адвокат Козлова Т.А., заперечила щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просила залишити її без задоволення, оскільки доводи, на які посилається апелянт, не спростовують обставин, які були встановлені судом при розгляді справи та висновків, викладених у рішенні суду. Вважає рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального права  та з дотримання норм процесуального законодавства, просила залишити його без змін. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача  та відповідача у справі, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Суд першої інстанції встановив, що  з 16 червня 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 10 травня 2016 року. Цим же рішенням встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства з квітня 2015 року. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 16 лютого 2017 року у цивільній справі №756/13997/15 позов  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково та проведено поділ майна подружжя  ОСОБА_3  та  ОСОБА_1 , а саме квартири АДРЕСА_2 , квартири АДРЕСА_1 , автомобіля марки BMW, модель Х5.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 27 червня 2017 року у справі №756/13997/15 рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 лютого 2017 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №756/13997/15 ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 27 червня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Апеляційного суду міста Києва від 12 червня 2018 року у справі №756/13997/15 рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 лютого 2017 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі  постанову Апеляційного суду міста Києва від 12 червня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-39793св18).
За результатами нового апеляційного розгляду цивільної справи №756/13997/15 постановою Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 03 серпня 2022 року, рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 лютого 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким первісний та зустрічний позови задоволено частково, у порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_3 : право особистої приватної власності на квартиру  АДРЕСА_1 , вартістю 6 224 231 грн; право особистої власності на грошові кошти, які знаходились станом на 15 березня 2015 року на мультивалютному банківському рахунку, відкритому в «Baltic International Bank» на ім`я ОСОБА_3 , у розмірі  168546,00 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 13 липня 2021 року становить 4599687,76 грн, та 70380,89 євро, що за курсом Національного банку України станом на 13 липня 2021 року становить 2276533,23 грн;
У порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 :
- право особистої приватної власності на квартиру квартири  АДРЕСА_2 , вартістю 14071200,00 грн;
- право особистої приватної власності на автомобіль марки BMW, модель Х5, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 1245909 грн;
стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсацію різниці у вартості майна у розмірі 1108328,50 грн;
у задоволенні іншої частини вимог, пред`явлених ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відмовлено.
Сторонами не заперечувалось, що після придбання вказаних квартир подружжя за спільні сімейні кошти ними  було придбало до квартири за адресою  АДРЕСА_1  майно та побутову техніку у відповідності до наведеного переліку: вбудований холодильник Bosch  варістю в еквіваленті ( надалі  - )  1000 доларів США;  варочна поверхня Bosch - 400 доларів США; духова шафа - 500 доларів США; посудомийна машина Bosch - 600 доларів США; стіл кухонний - 600 доларів США; стільці кухонні 6 шт. - 300 доларів США; вбудований подрібнювач Inksink Erator 200 - 250 доларів США; витяжка Elika - 500 доларів США; шкіряний диван - 1000 доларів США; шкіряне крісло - 500 доларів США; журнальний стіл - 180 доларів США; тумба під телевізор - 300 доларів США; телевізор LCD Samsung - 600 доларів США; пенал для книг - 300 доларів США; килим 1,5 х 2,2 - 80 доларів США; кондиціонер Cooper&Hunter - 530 доларів США; кухня вбудована - 4400 доларів США; стільниця - 1500 доларів США; ліжко шкіряне - 1800 доларів США; тумби приліжкові 2 шт. - 300 доларів США; бра приліжкові 2 шт. - 220 доларів США; шафа-купе - 900 доларів США; кондиціонер Cooper&Hunter - 400 доларів США; шафа вбудована - 800 доларів США; диван з розкладним механізмом - 550 доларів США; кондиціонер Cooper&Hunter - 400 доларів США; шафа-купе вбудована - 550 доларів США; підставка для сумок - 60 доларів США; ванна - 700 доларів США; душова кабіна - 600 доларів США; унітаз 2 шт. - 400 доларів США; тумба з раковиною та дзеркалом - 300 доларів США; раковина для вмивання - 150 доларів США; бойлер Bosch - 90 доларів США; пральна машина Bosch - 400 доларів США; пенал - 200 доларів США. Загальна вартість переліченого майна, яка також визнавалась сторонами, становить 17180 доларів США та 5180 євро, що у гривневому еквіваленті становить 628 382,65 грн.
Крім того, сторонами також не заперечувалось, що колишнє подружжя за спільні сімейні кошти придбало до квартири  АДРЕСА_2  майно та побутову техніку у відповідності до наступного переліку: ліжко Vissionaire - 7898 євро; тумба нічна 2 шт. Vissionaire - 4962 євро; столик туалетний - 1271 євро; матрац Lordflex- 19416 грн; шафа 2 шт. - 46000 грн; ліжко дитяче BonneNight - 1624 євро; тумба нічна дитяча BonneNight - 987 євро; диван дитячий BonneNight - 2182 євро; письмовий стіл BonneNight - 2140 євро; комод BonneNight - 1519 євро; крісло BonneNight - 634 євро; шафа BonneNight 2 шт. - 3821 євро; покривало BonneNight - 880 євро; стілець дитячий Biano opaco - 774 євро; полка для книжок BonneNight - 713 євро; матрац дитячий Lordflex - 3826 грн; телевізор Samsung - 13899 грн; композиція під ТВ - 2891 грн; стіл письмовий - 784 євро; офісне крісло - 1089 євро; диван - 39750 грн; шафа-купе в кабінеті - 17700 грн; диван кутовий - 8792 євро; крісло - 2172 євро; ТВ тумба - 3411 євро; кінотеатр Dinaudio - 15633 доларів США; тюнер медіасервіс - 4867 доларів США; шафа-купе у вітальні - 53800 грн; стіл обідній - 2348 євро; стільці до обіднього столу 6 шт. - 4602 євро; кухня Turri - 34147 євро; шафа духова Kuppersbusch - 1358 євро; мікрохвильова піч Kuppersbusch - 917 євро; пароварка Kuppersbusch - 1583 євро; варильна поверхня Kuppersbusch - 1217 євро; шафа для підігрівання посуду Kuppersbusch - 551 євро; шафа для вина Liebherr - 1311 євро;  витяжка Elica- 319 євро; посудомийна машина Smeg - 1124 євро; холодильник Liebherr - 1530 євро; морозильна камера Liebherr - 1645 євро; шафа вбудована на кухні - 9600 грн; стільниця мармурова - 3545 євро; телевізор Samsung - 12913 грн; ванна джакузі - 3511 євро; мебельна композиція + умивальник, дзеркало, шафа ARBI - 3705,08 євро; унітаз з кришкою - 745,37 євро; біде - 909,46 євро; парова душова кабіна Albatros - 3942 євро; мебельна композиція + дзеркало + умивальник ARBI - 2372,69 євро; пральна машина Kuppersbusch - 2453 євро; сушильна машина Kuppersbusch - 2296 євро; унітаз з кришкою - 403,28 євро; бойлер - 2157 грн; шафа та тумба на балконі - 14600 грн; господарча шафа в коридорі - 15400 грн; шафа в гардеробній кімнаті - 22000 грн; бойлер - 2597 грн; штори - 61949 грн; міжкімнатні двері - 11989 євро. Загальна вартість переліченого майна становить 20500 доларів США, 135660,88 євро та 335607 грн, що у гривневому еквіваленті становить 4 928 453,62 грн.
Вартість спірного майна в ході розгляду справи сторонами визнавалась та не заперечувалась та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (а.с.18-27, 77-119, т.1).
Таким чином, судом встановлено, що все вище перелічене згідно двох списків майно, з приводу якого виник спір, набуте сторонами за час шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя.
Вирішуючи вказаний спір, задовольняючи подану ОСОБА_3 позовну заяву та здійснюючи поділ майна у порядку, який запропонував позивач, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки постановою Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року  у цивільній справі №756/13997/15 за позивачем визнано право особистої приватної власності на квартиру  АДРЕСА_1 , за відповідачем - право особистої приватної власності на квартиру  АДРЕСА_2 ,  а також беручи до уваги, що спірні речі в обох квартирах є неподільними в натурі та можуть втратити свої споживчі властивості внаслідок демонтажу, суд дійшов висновку про необхідність здійснення поділу усього наявного у квартирах майна наступним чином: усе наявне майно у квартирі АДРЕСА_1 згідно переліку передати в особисту приватну власність позивача, усе наявне майно у квартирі АДРЕСА_2 згідно переліку передати в особисту приватну власність відповідача, у зв`язку з чим стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок компенсації вартості частини залишеного у власності відповідача майна суму в розмірі 2 150 035,49 грн.
Апеляційний суд не  може повністю погодитися із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає з огляду на наступне.
За змістом частин першої та сьомої статті 41 Конституції України, частин першої та п`ятої статті 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і таке використання не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).
Положеннями статті 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц, провадження № 14-325цс18.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 ЦК України).
Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.
Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Аналогічні положення містяться у частині другій статті 372 ЦК України.
Частинами першою, четвертою статті 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.
Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України). Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21)).
Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що найбільш ефективне вирішення спору про поділ спільної сумісної власності подружжя досягається тоді, коли вимоги позивача охоплюють усе спільно набуте у шлюбі майно, зокрема й неподільне. Це відповідатиме принципу процесуальної економії, згідно з яким штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, провадження № 12-80гс20 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц, провадження № 14-67цс20 (пункт 82)). Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, провадження № 12-204гс19 (пункт 63)).
Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі (постанова Верховного Суду від 16 січня 2023 року у справі № 754/3132/16-ц (провадження № 61-5956св22)).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Так, суд апеляційної інстанції, перевіряючи доводи, які викладені  в  апеляційній скарзі ОСОБА_1 , враховує наступне. 
При розгляді справи сторонами у справі фактично було досягнуто згоди щодо обсягу та вартості спільно набутого майна, яке фактично знаходить у  квартирі   АДРЕСА_1   та квартирі квартири  АДРЕСА_2 . 
Зокрема, згідно поданої позивачем ОСОБА_3 заяви про збільшення розміру позовних вимог (а.с.127-135 т.1) в квартирі АДРЕСА_1 знаходяться побутові речі та меблі в кількості 36 об`єктів за погодженою сторонами вартістю 17180 доларів США, що за курсом НБУ  ( 100 доларів США = 2772,15 грн)  становить 467255,37 грн,  та  вартістю  окремих об`єктів 5180 Євро, що за курсом НБУ  (100 Євро = 2936,82 грн)  становить 152127,28 грн, а всього майна на загальну суму у вказаній квартирі 628 382,65 грн.  
Згідно цієї ж заяви ОСОБА_3 про збільшення розміру позовних вимог  в квартирі АДРЕСА_2   знаходяться побутові речі та  меблі в кількості 60 об`єктів за погодженою сторонами вартістю 20500 доларів США, що за курсом НБУ  ( 100 доларів США = 2772,15 грн)  становить 568290,75 грн,   вартістю  окремих об`єктів 137037,88 Євро, що за курсом НБУ  (100 Євро = 2936,82 грн)  становить 402455,87 грн,  та решта речей вартістю 335607 грн, а всього майна в даній квартирі на загальну суму 4 928 453,62  грн. 
З врахуванням положень ст. 70, 71 СК України щодо рівності прав на вказані майна  частка  кожного із подружжя у вказаних квартирах становить частина, що правильно визначено судом першої інстанції. 
Враховуючи загальну вартість набутого сторонами та погодженої оцінки майна вартість  ідеальної частка кожного із подружжя  в спільно набутому майна становити 2 778 418,14 грн ( 4 928 453,62 + 628 382,65 : 2).
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо доцільності  виділення позивачу ОСОБА_3   всього майна на загальну суму  628382,65 грн, яке знаходиться у квартирі АДРЕСА_1 право особистої власності на яку згідно постанови Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року у цивільній справі №756/13997/15 визнано за ОСОБА_3 .
Разом із тим, колегія суддів погоджується із доводами апелянта про те, що  майно, яке знаходиться у квартирі АДРЕСА_2   має бути поділено між сторонами  з врахуванням їх часток. 
А тому колегія суддів, виходячи із можливості виділення позивачу частки рухомого майна з врахуванням його ідеальної частки 2778418,14 грн за вирахуванням  майна,  яке  залишено йому у квартирі АДРЕСА_1 вартістю 628382,65 грн  вважає за необхідне виділити наступне  майно, що знаходиться у квартирі АДРЕСА_2 :  ліжко Vissionaire - 7898 євро, (що за курсом 1 євро = 29,37 грн,)  вартістю 231964,26 грн; тумба нічна 2 шт. Vissionaire - 4962 євро, (що за курсом 1 євро = 29,37 грн,)  вартістю  145733,94 грн;  столик туалетний - 1271 євро,  (що за курсом 1 євро = 29,37 грн,) вартістю  37329,27 грн; офісне крісло - 1089 євро,  (що за курсом 1 євро = 29,37 грн,)  вартістю  31983,92 грн;  диван - 39750 грн, диван кутовий - 8792 євро, (що за курсом 1 євро = 29,37 грн,) вартістю 258221,04 грн;   крісло - 2172 євро, (що за курсом 1 євро = 29,37 грн,)вартістю 63791, 64 грн; ТВ тумба - 3411 євро, (що за курсом 1 євро = 29,37 грн,)  вартістю 100181,07 грн;  кінотеатр Dinaudio - 15633 доларів США, (що за курсом 1 долар США = 27,72 грн,) вартістю  433346,76 грн;  тюнер медіасервіс - 4867 доларів США, (що за курсом 1 долар США = 27,72 грн,)вартістю  134913,24 грн; телевізор Samsung - 13899 грн,  композиція під ТВ - 2891 грн, стіл письмовий - 784 євро, (що за курсом 1 євро = 29,37 грн,) вартістю 23026,08 грн;   стіл обідній - 2348 євро, (що за курсом 1 євро = 29,37 грн,)  вартістю  68960,76 грн; стільці до обіднього столу 6 шт. - 4602 євро, (що за курсом 1 євро = 29,37 грн,)  вартістю 135160,74 грн; пральна машина Kuppersbusch - 2453 євро, (що за курсом 1 євро = 29,37 грн,)вартістю 72044,61 грн;  сушильна машина Kuppersbusch - 2296 євро, (що за курсом 1 євро = 29,37 грн,)  вартістю 67433,52 грн;  штори - 61949 грн, шафа та тумба на балконі - 14600 грн.,  господарча шафа в коридорі - 15400 грн, шафа в гардеробній кімнаті - 22000 грн,  матрац Lordflex- 19416 грн, шафа 2 шт. - 46000 грн, телевізор Samsung - 12913 грн,  а всього майна на загальну суму 2 774 541,25 грн. 
Решту майна,  яке знаходиться у квартирі  АДРЕСА_2 колегія суддів вважає за необхідне  виділити відповідачці у справі ОСОБА_1 , зокрема: ліжко дитяче BonneNight - 1624 євро, тумба нічна дитяча BonneNight - 987 євро, диван дитячий BonneNight - 2182 євро, письмовий стіл BonneNight - 2140 євро, комод BonneNight - 1519 євро, крісло BonneNight - 634 євро, шафа BonneNight 2 шт. - 3821 євро, покривало BonneNight - 880 євро, стілець дитячий Biano opaco - 774 євро, полка для книжок BonneNight - 713 євро, матрац дитячий Lordflex - 3826 грн, шафа-купе в кабінеті - 17700 грн, шафа-купе у вітальні - 53800 грн, кухня Turri - 34147 євро, шафа духова Kuppersbusch - 1358 євро, мікрохвильова піч Kuppersbusch - 917 євро, пароварка Kuppersbusch - 1583 євро, варильна поверхня Kuppersbusch - 1217 євро, шафа для підігрівання посуду Kuppersbusch - 551 євро, шафа для вина Liebherr - 1311 євро, витяжка Elica- 319 євро, посудомийна машина Smeg - 1124 євро, холодильник Liebherr - 1530 євро, морозильна камера Liebherr - 1645 євро, шафа вбудована на кухні - 9600 грн, стільниця мармурова - 3545 євро, ванна джакузі - 3511 євро, мебельна композиція + умивальник, дзеркало, шафа ARBI - 3705,08 євро, унітаз з кришкою - 745,37 євро, біде - 909,46 євро, парова душова кабіна Albatros - 3942 євро, мебельна композиція + дзеркало + умивальник ARBI - 2372,69 євро, унітаз з кришкою - 403,28 євро, бойлер - 2157 грн, бойлер - 2597 грн, міжкімнатні двері - 11989 євро, всього майна  на загальну суму 2 782 295,02 грн. 
Здійснюючи поділ майна між сторонами за вище вказаним варіантом  колегія суддів враховує необхідність залишення у квартирі того майна, яке було виготовлено спеціально під розміри вказаної квартири (зокрема шафи - купе, вбудовані побутові речі, стільниця, ванна джакузі, унітази, вбудовані шафи, бойлери)  і демонтаж яких може змінити їх вартість. 
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне залишити у вказаній квартирі також речі для дитячої кімнати. 
З урахуванням викладеного та беручи до уваги, що вартість майна, яке залишилося у квартирі АДРЕСА_2 та виділено відповідачці  перевищує ідеальну частку позивачки  на  3 876,88 грн (2782295,02  грн  - 2778418,14 грн), тому вказані кошти повинні бути стягнуті із неї на користь позивача.     
Колегія суддів не погоджується із запереченнями представника позивача ОСОБА_3 , адвоката Козлової Т.А., щодо не можливості виділення вказаного майна в натурі, оскільки на її думку позивачу не відомо щодо його наявності в указаній квартирі,  стан вказаного майна та його вартість на даний час, оскільки  саме позивачем у справі подавалася заява про збільшення позовних вимог, саме ним визначалася вартість вказаного майна, і рішення суду ним за результатами розгляду судом першої інстанції в тому числі в частині визначення вартості майна його переліку позивачем не оскаржувалося, що свідчить про згоду із обставинами, які судом першої інстанції було встановлено.    
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Частиною 2 статті 376 ЦПК України визначено, щонеправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши правильно обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права - ст. 70,71 СК України  в частині порядку поділу спільного майна подружжя. 
Ухвалюючи вказане рішення суд не врахував правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду щодо застосування вище вказаних статей Сімейного Кодексу України, тому колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині порядку поділу майна подружжя про що ухвалити постанову. 
Керуючись  ст. 70, 71 СК України,  ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 січня 2023 року  змінити в  частині порядку поділу спільного майна подружжя.
Виділити  у власність ОСОБА_3 спільно набуте майно подружжя, а саме  майно, що знаходиться в квартирі  АДРЕСА_1 : вбудований холодильник Bosch - 1000 доларів США, варочна поверхня Bosch - 400 доларів США, духова шафа - 500 доларів США, посудомийна машина Bosch - 600 доларів США, стіл кухонний - 600 доларів США, стільці кухонні 6 шт. - 300 доларів США, вбудований подрібнювач Inksink Erator 200 - 250 доларів США, витяжка Elika - 500 доларів США,  шкіряний диван - 1000 доларів США, шкіряне крісло - 500 доларів США, журнальний стіл - 180 доларів США, тумба під телевізор - 300 доларів США, телевізор LCD Samsung - 600 доларів США, пенал для книг - 300 доларів США, килим 1,5х2,2 - 80 доларів США, кондиціонер Cooper&Hunter - 530 доларів США, кухня вбудована - 4400 доларів США, стільниця - 1500 доларів США, ліжко шкіряне - 1800 доларів США, тумби приліжкові 2 шт. - 300 доларів США, бра приліжкові 2 шт. - 220 доларів США, шафа-купе - 900 доларів США, кондиціонер Cooper&Hunter - 400 доларів США, шафа вбудована - 800 доларів США, диван з розкладним механізмом - 550 доларів США, кондиціонер Cooper&Hunter - 400 доларів США, шафа-купе вбудована - 550 доларів США, підставка для сумок - 60 доларів США, ванна - 700 доларів США, душова кабіна - 600 доларів США, унітаз 2 шт. - 400 доларів США, тумба з раковиною та дзеркалом - 300 доларів США, раковина для вмивання - 150 доларів США, бойлер Bosch - 90 доларів США, пральна машина Bosch - 400 доларів США, пенал - 200 доларів США.; 
 а також частину майна, яке знаходиться в квартирі АДРЕСА_2 , а саме : ліжко Vissionaire - 7898 євро,  тумба нічна 2 шт. Vissionaire - 4962 євро, столик туалетний - 1271 євро, офісне крісло - 1089 євро, диван - 39750 грн, диван кутовий - 8792 євро, крісло - 2172 євро, ТВ тумба - 3411 євро, кінотеатр Dinaudio - 15633 доларів США, тюнер медіасервіс - 4867 доларів США, телевізор Samsung - 13899 грн, композиція під ТВ - 2891 грн, стіл письмовий - 784 євро, стіл обідній - 2348 євро, стільці до обіднього столу 6 шт. - 4602 євро, пральна машина Kuppersbusch - 2453 євро, сушильна машина Kuppersbusch - 2296 євро, штори - 61949 грн, шафа та тумба на балконі - 14600 грн., господарча шафа в коридорі - 15400 грн,шафа в гардеробній кімнаті - 22000 грн, матрац Lordflex- 19416 грн, шафа 2 шт. - 46000 грн, телевізор Samsung - 12913 грн, а всього майна на загальну суму 2774541,25 грн. 
Виділити  у власність ОСОБА_1 спільно набуте майно подружжя, а саме  майно, яке знаходиться в квартирі АДРЕСА_2 , а саме : ліжко дитяче BonneNight - 1624 євро, тумба нічна дитяча BonneNight - 987 євро, диван дитячий BonneNight - 2182 євро, письмовий стіл BonneNight - 2140 євро, комод BonneNight - 1519 євро, крісло BonneNight - 634 євро, шафа BonneNight 2 шт. - 3821 євро, покривало BonneNight - 880 євро, стілець дитячий Biano opaco - 774 євро, полка для книжок BonneNight - 713 євро, матрац дитячий Lordflex - 3826 грн, шафа-купе в кабінеті - 17700 грн, шафа-купе у вітальні - 53800 грн, кухня Turri - 34147 євро, шафа духова Kuppersbusch - 1358 євро, мікрохвильова піч Kuppersbusch - 917 євро, пароварка Kuppersbusch - 1583 євро, варильна поверхня Kuppersbusch - 1217 євро, шафа для підігрівання посуду Kuppersbusch - 551 євро, шафа для вина Liebherr - 1311 євро, витяжка Elica- 319 євро, посудомийна машина Smeg - 1124 євро, холодильник Liebherr - 1530 євро, морозильна камера Liebherr - 1645 євро, шафа вбудована на кухні - 9600 грн, стільниця мармурова - 3545 євро, ванна джакузі - 3511 євро, мебельна композиція + умивальник, дзеркало, шафа ARBI - 3705,08 євро, унітаз з кришкою - 745,37 євро, біде - 909,46 євро, парова душова кабіна Albatros - 3942 євро, мебельна композиція + дзеркало + умивальник ARBI - 2372,69 євро, унітаз з кришкою - 403,28 євро, бойлер - 2157 грн, бойлер - 2597 грн, міжкімнатні двері - 11989 євро, всього майна  на загальну суму 2782295,02  грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 3876,88 грн, як  різницю  у вартості майна що перевищує ідеальну частку. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено  15 квітня 2024 року. 
 
Головуючий суддя :                                                                    М.А.Яворський  
          Судді:                                                                                               Т.Ц.Кашперська                                                                                                                    В.О.Фінагеєв