П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 400/2572/22	

Перша інстанція: суддя Малих О.В.,
повний текст судового рішення
складено 15.04.2024, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Скрипченка В.О.,	
судді –	Осіпова Ю.В.,	

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
У березні 2022 року ОСОБА_1 (далі – позивач, заявник) звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Миколаївській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ), в якому просив:
- визнати протиправною відмову ГУ ПФУ щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 за приписами постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 року №1307;
- зобов`язати ГУ ПФУ розрахувати зарплату ОСОБА_1 для нарахування пенсії з 01.01.2022 року відповідно до п.3 ч.5 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210;
- зобов`язати ГУ ПФУ розрахувати та виплатити з 01.01.2022 року ОСОБА_1 розмір пенсії за приписами п.9 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 (тобто за формою), з врахуванням вимог абз.5 п.6 змін, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 року №1307, врахувавши у розрахунку Кзс = 6,45128, за приведеним розрахунком: перший Кзс = 6,45128 із зарплати в зоні відчуження у 1986 році; другий Кзс = 3,143 із п`ятикратної заробітної плати на 1 січня відповідного року;
- стягнути з ГУ ПФУ на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 80000,00 грн..
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 року, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.05.2023 року, позовні вимоги задоволено частково:
- визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо відмови у здійсненні з 01.01.2022 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 за його заявою від 24.01.2022 року;
- зобов`язано ГУ ПФУ здійснити з 01.01.2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до приписів п.9 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210, із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 року №1307, з урахуванням раніше виплачених сум;
- в решті позовних вимог – відмовлено.
02.06.2023 року видано виконавчий лист.
06.02.2024 року від позивача надійшла заява, в порядку ст.383 КАС України про визнання протиправними дій відповідача під час виконання рішення суду першої інстанції від 27.02.2023 року.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача під час виконання рішення суду.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою зобов`язати відповідача виконати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду, за документами, які є в пенсійній справі 948050141159, в тому числі за уточненою довідкою про заробітну плату в зоні відчуження від 13.07.2006 року №2726, та у повній відповідності до вимог п.2, п.3 постанови КМ України №1307 від 09.12.2021 року перерахувати пенсію з 01.01.2022 року, з 01.03.2022 року, 01.03.2023 року, 01.03.2024 року та в подальшому при зміні середньої заробітної плати (станом на 1 березня відповідного року) на найбільш вигідних умовах і виплачувати її.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
В заяві про визнання протиправними дій відповідача під час виконання рішення суду, позивач просив суд:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо не виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 року у справі №400/2572/22 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ;
- зобов`язати ГУ ПФУ вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 року у справі №400/2572/22 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ про зобов`язання ГУ ПФУ здійснити з 01.01.2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до приписів п.9 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210, із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2011 року №1307, зарахуванням раніше виплачених сум, обчислення пенсії здійснити за довідкою про заробітну плату в зоні відчуження від 13.07.2006 року №2726, та в подальшому здійснювати перерахунки та виплати пенсії при кожній зміні умов пенсійного забезпечення.
Відмовляючи в задоволенні вказаної заяви суд першої інстанції виходив з того, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 року у справі №400/2572/22 виконано ГУ ПФУ відповідно до покладених судом зобов`язань та в межах повноважень, визначених чинним законодавством. А перерахунок та виплата пенсії позивача із заробітної плати за роботу в зоні відчуження згідно з довідкою від 13.07.2006 року №2726 не було предметом розгляду у справі №400/2572/22.
Надаючи оцінку такій позиції суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ст.129 та ст.129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно із ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
За приписами ч.2, ч.3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Приписами ст.370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності,- за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року №11-рп/2012).
Відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Згідно з ч.6 ст.383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Колегія суддів зазначає, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.
Частиною 3 ст.383 КАС України передбачено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.
Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із заяви про визнання протиправними дій відповідача під час виконання рішення суду, на виконання рішення суду від 27.02.2023 року у справі №400/2572/22, ГУ ПФУ здійснено обчислення розміру пенсійної виплати позивача станом на 01.01.2022 року, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1210 про затвердження Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №1307:
- з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати з 01.01.2022 року застосовано середньомісячний коефіцієнт заробітної плати 2,50124 (6500,00 грн. (мінімальна заробітна плата на 01.01.2022 року) х 5 / 12993,56 (середня заробітна плата за 2021 рік)). Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії з 01.01.2022 року складає 13573,23 грн. (2,50124 х 5426,60 грн., середня заробітна плата по країні за 2014 – 2016 роки з урахуванням коефіцієнту збільшення показника середньої зарплати 1,441557).
Розмір пенсійної виплати станом на 01.01.2022 року становить 10153,50 грн.;
- із урахуванням заробітної плати за період роботи в зоні відчуження – жовтень 1986 року – 0,01141 грн.. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати – 6,81564. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії з 01.01.2022 року складає: 9125,65 грн (6,81564 х 1338,93 грн. (928,81 грн. (показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2006 рік) х 1,17 х 1,11 х 1,11).
Розмір пенсійної виплати – 10153,50 грн.;
- із заробітної плати за жовтень 1986 року (0,01141 грн.). Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати – 5,6 (з обмеженням).
Обчислення розміру пенсійної виплати станом на 01.01.2022 року проведено відповідно до Постанови №1307 з урахуванням вищого середньомісячного коефіцієнта заробітної плати (5,6) відповідно до Закону №1058.
Середньомісячний заробіток з 01.01.2022 року склав 30388,96 грн. (5,6 х 5426,60 грн, за 2014 – 2016 роки з урахуванням коефіцієнту збільшення показника середньої зарплати 1,441557). Розмір пенсійної виплати становить 16171,39 грн., де:
13042,03 грн. – основний розмір пенсії обчислений від страхового стажу та заробітної плати: (5426,60 грн (3764,40 грн х 1,441557) х 5,6 х 0,42917 (коефіцієнт страхового стажу);
328,78 грн. – доплата за понаднормовий стаж – 17 років (1934,00 грн – прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.12.2021 року х 17%);
12033,73 грн. – розмір пенсії по інвалідності ((13042,03 грн. + 328,78 грн.) х 90% – % для обчислення пенсії по інвалідності);
773,60 грн. – підвищення інвалідам війни ІІ групи (1934,00 грн. – прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.12.2021 року х 40%);
2934,46 грн. – збільшення інвалідам війни (Постанова №1381) (13042,03 грн х 90% – % для обчислення пенсії по інвалідності х 25%);
379,60 грн. – додаткова пенсія інвалідам 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС п.5 Постанови №112;
50,00 грн. – цільова допомога інвалідам війни ІІ групи.
З 01.03.2022 року автоматично проведено індивідуально-масовий перерахунок пенсії (індексація заробітку).
Розмір пенсійної виплати з 01.03.2022 року складає 18225,49 грн., де:
14867,90 грн. – основний розмір пенсії обчислений від страхового стажу та заробітної плати: (6186,32 грн. (3764,40 грн. х 1,64337498) х 5,6 х 0,42917 (коефіцієнт страхового стажу);
328,78 грн. – доплата за понаднормовий стаж – 17 років (1934,00 грн. – прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.12.2021 року х 17%);
13677,01 грн. – розмір пенсії по інвалідності ((14867,90 грн. + 328,78 грн.) х 90% – % для обчислення пенсії по інвалідності);
773,60 грн. – підвищення інвалідам війни ІІ групи (1934,00 грн. – прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.12.2021 року х 40%);
3345,28 грн. – збільшення інвалідам війни (Постанова №1381) (14867,90 грн. х 90% – % для обчислення пенсії по інвалідності х 25%);
379,60 грн. – додаткова пенсія інвалідам 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС п.5 Постанови №112;
50,00 грн. – цільова допомога інвалідам війни ІІ групи.
Крім того, при перевірці за зверненням заявника ГУ ПФУ встановлено, що до загального страхового стажу враховано період участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській ЧАЕС з 03.10.1986 року по 12.10.1986 року (10 днів перебування в першій зоні), хоча позивач виконував обов`язки 39 днів, тому даний період зараховано в пільговому обчисленні з 01.05.2023 року.
Страховий стаж склав 43 роки 1 місяць 10 днів (втому числі додатковий стаж 16 років 3 місяці 11 днів). Коефіцієнт страхового стажу – 0,43083.
Розмір пенсійної виплати станом на 01.05.2023 року становить 19909,70 грн, де:
- розмір пенсії за віком (41468,17 х 0,43083) – 17865,73 грн.;
- доплата за понаднормовий стаж (за 18 років) – 376,74 грн.;
- розмір пенсії по інвалідності (18242,47 грн. х 90%) – 16418,22 грн.;
- додаткова пенсія інвалідам 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС – 379,60 грн.;
- цільова допомога інвалідам війни ІІ групи – 50,00 грн.;
- збільшення інвалідам війни (Постанова №1381) – 4019,79 грн.;
- підвищення інвалідам війни ІІ групи І категорії (40% х 2093,00 грн.) – 837,20 грн.;
- обмеження в індексації з 01.03.2023 року - 1795,11 грн..
Отже, враховуючи наведені норми та обставини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про виконання ГУ ПФУ рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 року в межах покладених судом зобов`язань та повноважень, визначених чинним законодавством.
Також, здійснивши аналіз рішень судів першої та апеляційної інстанції від 27.02.2023 року та від 09.05.2023 року відповідно, колегія суддів дійшла висновку, що питання перерахунку та виплати пенсії із заробітної плати за роботу в зоні відчуження згідно з довідкою від 13.07.2006 року №2726 не було предметом розгляду у справі №400/2572/22, така довідка взагалі не згадувалась у вказаних рішеннях, а тому вимога позивача в заяві про визнання протиправними дій відповідача під час виконання рішення суду щодо зобов`язання ГУ ПФУ виконати рішення від 27.02.2023 року та обчислення пенсії здійснити за довідкою про заробітну плату в зоні відчуження від 13.07.2006 року №2726, є безпідставною.
Така ж вимога міститься і в апеляційній скарзі, однак вона також є безпідставною враховуючи наведені вище висновки.
За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні спірного питання не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.           
Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	В.О. Скрипченко    Ю.В. Осіпов