Номер провадження: 22-ц/813/2811/24 
Справа № 523/5796/22
Головуючий у першій інстанції Сувертак І.В.
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючий суддя — Кострицький В.В. (суддя - доповідач),
судді – Комлева О.С., Стахова Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Пухи А.М.,
учасники справи:
позивач —  Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»
відповідач —  ОСОБА_1 
представник відповідача - ОСОБА_2 
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) апеляційну скаргу   ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2023 року 
у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовної заяви та рух провадження у справи
Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 26 жовтня 2010 року ОСОБА_3 уклав з позивачем кредитний договір № б/н, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до даного кредитного договору банк повністю та в строки виконав зобов`язання по даному договору перед відповідачем, видав йому платіжну картку із встановленим лімітом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов договору.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18 березня 2020 року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , а тому відповідач відповідно до положень ч.3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті боржника за зазначеним кредитним договором до складу якої входять, у тому числі, і кредитні зобов`язання померлого позичальника. Тому просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 9736 грн. 06 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 грн. 00 коп.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця – задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” заборгованість за кредитним договором № б/н від 26 жовтня 2010 року в загальному розмірі 9736 грн. 06 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” - судовий збір у розмірі 2481 грн. 00 коп.
В мотивування рішення суд першої інстанції зазначав, що відповідно до договору №б/н від 26 жовтня 2010 року ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. (а.с. 19). Станом на 17 березня 2020 року розмір заборгованості за договором № б/н від 26 жовтня 2010 року склав 9736 грн. 06 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9523 грн. 63 коп., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 212 грн. 43 коп. (а.с. 8-14). ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18 березня 2020 року. (а.с. 122 на звороті). У даному випадку спадкоємцем, який прийняв спадщину є відповідач по справі, ОСОБА_1 . Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати судове рішення у справі та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог .
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції взагалі не встановлювались наступні обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України; - дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - вартість спадкового майна, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. У матеріалах справи взагалі відсутні докази (та будь яка інша інформація) відносно дійсної (ринкової) вартості спадкового майна одержаного відповідачем у спадщину.
Явка в судове засідання
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Отже, розгляд цивільної справи з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім справ зазначених в ч. 4 ст. 274 ЦПК України, у суді апеляційної інстанції у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи є загальним правилом, визначеним у ЦПК України.
Із матеріалів справи вбачається, що ціна позову в даній справі становить 9736,06 грн. і є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа відноситься до категорії малозначної справи в силу вимог закону.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи зазначена інформація оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України.
Враховуючи вищевикладені положення законодавства клопотання заявлене в апеляційній скарзі про розгляд справи у відкритому судовому засіданні підлягає залишенню без задоволення.
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до договору №б/н від 26 жовтня 2010 року ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. (а.с. 19).
Станом на 17 березня 2020 року розмір заборгованості за договором № б/н від 26 жовтня 2010 року склав 9736 грн. 06 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9523 грн. 63 коп., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 212 грн. 43 коп. (а.с. 8-14).
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18 березня 2020 року. (а.с. 122 на звороті).
Окрім того, ухвалою суду від 09 травня 2023 року витребувано від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мазаратій Ірини Володимирівни ( АДРЕСА_1 ) завірену належним чином копію спадкової справи, котра заведена після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 . (а.с. 118).
25 липня 2023 року на адресу суду надійшла спадкова справа №36/2020 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 . (а.с. 121-146).
З матеріалів спадкової справи вбачається, що 19 травня 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Мазаратій І. В. з заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька, ОСОБА_3 .
16 жовтня 2020 року приватний нотаріус Мазаратій І. В. видав ОСОБА_1 два Свідоцтва про право на спадщину за законом, на 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 та на транспортний засіб марки «Chevrolet», державний номер НОМЕР_2 . (а.с. 142, 145).
Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Зі змісту зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.
Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
07 травня 2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Приморської державної нотаріальної контори з претензією в порядку ст. 1281 ЦК України. 24 травня 2023 року отримана відповідь в котрій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса Мазаратій І. В. за місцем заведення спадкової справи, та 01.06.2020 року отримана відповідь.
У даному випадку спадкоємцем, який прийняв спадщину є відповідач по справі, ОСОБА_1 .
Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто в розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
Норми ст.ст. 509, 623, 625 ЦПК України зазначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Також ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику ( ст. 1054 ЦК України).
Доводи апеляційної скарги, стосовно того, що судом першої не було перевірено чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, судова колегія такий довод вважає не слушним, так як скаржник не був позбавлений права звернутися до суду першої інстанції із заявою про застосування строків позовної давності, задля того, щоб судом першої інстанції було надано такому доводу належної правої оцінки, і жодними доказами такий довод не спростовано.
Доводи, що судом першої інстанції не було перевірено дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини), не заслуговують на задоволення так як, суду першої інстанції позивачем надано відповідні докази наявної заборгованості спадкодавця на момент його смерті (а.с. 8-20).
Доводи, що судом першої інстанції не було перевірено вартість спадкового майна, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця , судовою колегією також вважається не слушним, у зв`язку з тим, що відповідно до заяви  ОСОБА_1 про прийняття спадщини від ОСОБА_3 , зазначається, що він приймає на себе спадщину як за законом так і за заповітом на все нерухоме і рухоме майно. Судова колегія зауважує, що борги також є спадщиною від померлої особи, та у зв`язку з тим, що ОСОБА_1  є єдиним спадкоємцем від  ОСОБА_4 , то суд першої інстанції вірно встановив межі відповідальності спадкоємця. Також судова колегія вважає, що вартість набутого ОСОБА_1  майна значно перевищує суму заборгованості за кредитним договором його спадкодавця  ОСОБА_3  так як  ОСОБА_1  є єдиним спадкоємцем від  ОСОБА_3  та отримує у спадок машину та трикімнатну квартиру (а.с.145, 148).
Доводам апеляційної скарги, що у матеріалах справи взагалі відсутні докази (та будь яка інша інформація) відносно дійсної (ринкової) вартості спадкового майна одержаного відповідачем у спадщину , не заслуговують на задоволення у зв`язку з тим, що  ОСОБА_1  є єдиним спадкоємцем від  ОСОБА_4 , то суд першої інстанції вірно встановив межі відповідальності спадкоємця , про що в матеріалах справи містяться копії матеріалів спадкової справи (а.с.121-146) відповідно яких судом першої інстанції встановлено , що ОСОБА_1  є єдиним спадкоємцем від  ОСОБА_3  та отримує у спадок машину та трикімнатну квартиру (а.с.145, 148).
Враховуючи вищезазначене, виходячи з досліджених матеріалів заяви та системного аналізу наведених норм права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку..
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.
Наведені в апеляційній скарзі які були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.
Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Питання щодо заяви вирішено судом першої інстанції по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції немає.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги його не спростовують, ухвала постановлена у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2023 року  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її підписання, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 09 квітня 2024року.

        Головуючий суддя                                                         В.В. Кострицький

       Судді                                                                        О.С. Комлева

                                                                               Н.В. Стахова