ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4277/24 Справа № 204/9884/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська  Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року        колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
                головуючого – судді Демченко Е.Л.
        суддів – Барильської А.П., Макарова М.О. 
                при секретарі — Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 січня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю “ОТП Факторинг Україна”, треті особи — Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кошляк Н.Е., про визнання права на іпотеку відсутнім та скасування державної реєстрації обтяження речових прав на квартиру, - 
в с т а н о в и л а:

       У липні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “ОТП Факторинг Україна” (далі — ТОВ “ОТП Факторинг Україна”), треті особи — Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ПН ДМНО ОСОБА_3 , про визнання права на іпотеку відсутнім та скасування державної реєстрації обтяження речових прав на квартиру, мотивуючи його тим, що 01 серпня 2008 року ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк»), та позичальник ОСОБА_4 уклали кредитний договір №МL-309/071/2008, за умовами якого, остання отримала кредит в розмірі 58 900 доларів США, строком до 01 серпня 2023 року. На забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором 01 серпня 2008 року банк та ОСОБА_4 уклали нотаріально посвідчений договір іпотеки №РМL-309/071/2008 (реєстр. №6293), відповідно до умов якого іпотекодавець передала в іпотеку банку нерухоме майно: трикімнатна квартира, загальною площею 57,5 кв.м, житловою площею 41,6 кв.м, що знаходиться у АДРЕСА_1 ., яка належить на праві власності ОСОБА_4 . В якості забезпечення виконання ОСОБА_4 зобов`язань за кредитними договорами, 01 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки.
       Вказував, що 28 червня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» (який є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк») та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н. Згідно додатку №1 до вказаного договору під №204 значиться кредитний договір №МL-309/071/2008 від 01 серпня 2008 року, укладений з ОСОБА_4 . Оскільки позичальниця належним чином свої кредитні зобов`язання не виконувала, у неї виникла прострочена заборгованість, у зв`язку з чим ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом. 14 березня 2012 року рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська стягнуто солідарно з  ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором №МL-309/071/2008 від 01 серпня 2008 року у розмірі 551 050,06 грн. 28 серпня 2013 року Красногвардійським відділом державної виконавчої служби ДМУЮ прийнято постанову про арешт майна боржника ОСОБА_4 та оголошення заборони про його відчуження (ВП39544953). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 .
       Зазначав, що у січні-лютому 2019 року він звернувся до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» із заявою про переоформлення на своє ім`я, як спадкоємця, заборгованості за кредитним договором і того ж дня надав представнику банку копію актового запису про смерть ОСОБА_4 . Однак ні до нотаріуса, ні до спадкоємців протягом шестимісячного строку з претензією позивач не звертався. У встановлений законом строк він звернувся до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус не може видати свідоцтво про прийняття спадщини за законом, у зв`язку із тим згідно з Єдиного державному реєстрі речових прав міститься інформація про обтяження нерухомого майна у АДРЕСА_1 .
       04 травня 2023 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори із вимогою про пред`явлення вимог кредитора спадкодавця до спадкоємців. Крім того, згідно постанови державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м.Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 травня 2019 року, виконавчий лист №2-429/11 від 25 березня 2013 року про стягнення заборгованості у розмірі 552 870,06 грн. повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».
       Посилаючись на те, що відповідач пропустив строк для пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, який закінчився що найпізніше 06 жовтня 2019 року, просив суд ухвалити рішення, яким визнати відсутнім у ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права іпотеки за договором іпотеки №РМL-309/071/2008 від 01 серпня 2008 року, який укладений між ЗАТ «»ОТП Банк» та ОСОБА_4 , предметом якої є квартира АДРЕСА_2 та скасувати державну реєстрацію обтяження речових прав на квартиру АДРЕСА_2 . 
       Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позов. 
       Апеляційна скарга мотивована тим, що ним доведено правові підстави для задоволення позову, що залишено судом першої інстанції без уваги. Після смерті позичальниці ОСОБА_4 , а ні впродовж шести місяців, а ні протягом одного року від настання строку вимоги не пред`являв своїх вимог до нього як до спадкоємця іпотекодавця, відповідно до ст.ст.1281,1282 ЦК України, наслідком чого є позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями у зв`язку із припиненням таких зобов`язань, що свідчить про наявність обставин для визнання відсутнім у ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права іпотеки за договором іпотеки №РМL-309/071/2008 від 01 серпня 2008 року. 
       Відзив на апеляційну скаргу не надано. 
       Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
       Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
       Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
       Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 01 серпня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №ML-309/071/2008, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 58 900 (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот) доларів США від 5,49% річних, строком до 01 серпня 2023 року (п.п.2,3 кредитного договору). 
       Цього ж дня в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, ОСОБА_4 уклала із ЗАТ «ОТП БАНК» іпотечний договір №PML-309/071/2008, відповідно до умов якого передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 57,5 кв.м, житловою площею 41,6 кв.м, що знаходиться у АДРЕСА_1 .
       Вказана квартира належала ОСОБА_4 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 20 травня 2004 року, який посвідчений державним нотаріусом Третьою дніпропетровською державною нотаріального контрою Янковою І.В. від 25 травня 2004 року по реєстру №5-3059 та зареєстрована в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 07 липня 2004 року, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4078277, реєстраційний номер №5555399 .
       В якості забезпечення виконання ОСОБА_4 зобов`язань за кредитними договорами, 01 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки.
       28 червня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» (який є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк») та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н. Згідно додатку №1 до вказаного договору під №204 значиться кредитний договір №МL-309/071/2008 від 01 серпня 2008 року, укладений з ОСОБА_4 .
       У зв`язку із неналежним виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, у 2011 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.
       З реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/22231652) вбачається, що 14 березня 2012 року рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено, стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна», розташованого по вул.Фізкультури,28Д м.Київ, поштовий індекс 03680, п/р НОМЕР_1 в АТ «ОТП Банк» м.Київ, МФО 300528, ЄДРПОУ 36789421 в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором 551 050,06 грн., а також судові витрати по справі в сумі 1 820 грн., а всього 552 870,06 грн. 
        ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.
        ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 . 
       Згідно з даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 09 квітня 2019 року, вбачається, що Третьою дніпропетровською державною нотаріального контрою відкрита спадкова справа №231/2019 після смерті ОСОБА_4 . 
       Отже, позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги, спадщину прийняв.
       З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04 травня 2023 року №331215862 вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься інформація наступного змісту: «Тип обтяження:заборона на нерухоме майно; Реєстраційний номер обтяження: 7670300; Зареєстровано: 01 серпня 2008 року 11:12:49 за№7670300, реєстратором: приватний нотаріус Кошляк Н.Е., м.Дніпро вул.Харківська,11; підстава обтяження: договір іпотеки, №6293, 01 серпня 2008 року; приватний нотаріус ДМНО Кошляк Н.Е.; Об`єкт обтяження: квартира адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН:5555399; Власник: ОСОБА_4 , Заявник: ЗАТ «ОТП Банк».
       04 травня 2023 року до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори з вимогою до спадкоємців боржника звернувся відповідач ТОВ «ОТП Факторинг Україна», в якій просив прийняти вимогу (претензію) кредитора спадкодавця до спадкоємців боржника, за знаходженням нерухомого майна та місця проживання померлої ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 .
       Відмовляючи у задоволення позову суд першої інстанції виходів із того, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була майновим поручителем за основним зобов`язанням. Після смерті ОСОБА_4 зобов`язання за договором іпотеки не припинилися, тому що смерть майнового поручителя не впливає на обсяг та порядок виконання боржником основного зобов`язання. Банк реалізував своє право на стягнення заборгованості за кредитним договором від 14 березня 2012 року. Доказів виконання основного зобов`язання за кредитним договором позивачем не надано. Отже, договір іпотеки не припинив свою дію зі смертю ОСОБА_4 , оскільки відсутні підстави для його припинення, що передбачені ст.17 Закону України «Про іпотеку». При переході права власності на спадкове майно, яке перебуває в іпотеці, права та обов`язки за договором іпотеки не припиняються та не змінюються. Таким чином, обов`язки померлого позичальника та іпотекодавця ОСОБА_4 після її смерті перейшли до позивача, який зобов`язаний задовольнити вимоги банку про сплату заборгованості померлої ОСОБА_4 . Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання відсутнім у ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права іпотеки за договором іпотеки РМL-309/071/2008 від 01 серпня 2008 року та скасування реєстрації обтяження об`єкту нерухомого майна, оскільки дана позовна вимога є похідною. 
       Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
       Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
       Згідно частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
       Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
       Підстави припинення зобов`язання передбачені статтями 599,601,604,609 ЦК України, зокрема стаття 559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
       Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.
       Відсутність реального і своєчасного виконання зобов`язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання.
       Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України).
       Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека – це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотекодавцем може бути боржник або інша особа – майновий поручитель.
       За змістом статей 572,575 ЦК України іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. 
       Відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.
       Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.
       Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи – іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.
       Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізація предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом.        
       Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» не передбачено такої підстави для припинення іпотеки, як смерть боржника (майнового поручителя) за кредитним договором.
       За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України).
       Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України, норми якої передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599), переданням відступного (стаття 600), зарахуванням (стаття 601), за домовленістю сторін (стаття 604), прощенням боргу (стаття 605), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606), неможливістю виконання (стаття 607), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609).
       Відповідно до частини першої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
       З матеріалів даної справи встановлено, що 01 серпня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №ML-309/071/2008, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 58 900 (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот) доларів США від 5,49% річних, строком до 01 серпня 2023 року (п.п.2,3 кредитного договору). 
       01 серпня 2008 ОСОБА_4 уклала із ЗАТ «ОТП Банк» іпотечний договір №PML-309/071/2008, відповідно до умов якого передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 57,5 кв.м, житловою площею 41,6 кв.м, що знаходиться у АДРЕСА_1 .
       Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено, стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна», розташованого по вул.Фізкультури,28Д м.Київ, поштовий індекс 03680, п/р НОМЕР_1 в АТ «ОТП Банк`м. Київ, МФО 300528, ЄДРПОУ 36789421 в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором 551 050,06 грн., а також судові витрати по справі в сумі 1 820 грн., а всього 552 870,06 грн. 
        ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.  ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 . 
       Також встановлено, що зазначене судове рішення не виконано, тобто боргові зобов`язання боржника (яка одночасно є і майновим поручителем) ОСОБА_4 не припинилися.
       Звертаючись до суду із цим позовом, позивач посилався на те, що він у 2019 році повідомив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про смерть ОСОБА_4 , втім ТОВ «ОТП Факторинг Україна» жодних дій не вчинив, що свідчить про те, що пропущені строки, встановлені статями 1281,1282 ЦК України, наслідком чого є позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями у зв`язку із припиненням таких зобов`язань.
       Приписи статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. За змістом цих приписів: у разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця; спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця; спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки; спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього; кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги; наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги.
       Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом частини першої статті 1282 ЦК України та частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статусу іпотекодавця. Відтак, іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника-іпотекодавця не припиняється.
       Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою.
       Визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права.
       За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.
       Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців боржника має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.
       Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №522/407/15-ц (провадження №14-53цс18).
       Обов`язок повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, закон покладає на спадкоємців, якщо їм відомо про його борги (ч.1 ст.1281 ЦК України).
       Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем боржника та майнового поручителя ОСОБА_4 , доказів того, що він повідомляв ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про смерть ОСОБА_4 , втім ТОВ «ОТП Факторинг Україна» жодних дій не вчинив, позивачем не надано, та доводи апеляційної скарги про пропуск ТОВ «ОТП Факторинг Україна» строків визначених ст.1281 ЦК України звернення до нього, як підстава для задоволення позову, відхиляються. 
       Натомість із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» довідався про смерть ОСОБА_4 12 квітня 2023 року та 13 квітня 2023 року направив відповідну вимогу кредитора.
       Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, враховуючи заявлені позовні вимоги та підстави, на які позивач посилався в обґрунтування своїх вимог, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну оцінку обставинам справи, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання відсутнім у відповідача таким права іпотеки, а також скасування заборони на нерухоме майно, оскільки позивач в порядку спадкування набув статус іпотекодавця і має всі його права й несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували на момент набуття ним права власності на предмет іпотеки.
       Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції по суті вирішення спору та доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують. 
       Інші доводи скарги фактично зводяться до незгоди заявника із мотивами судового рішення, які наведені в його обґрунтування а також переоцінки доказів, проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена.
       За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін.
       Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.
       Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, – 
п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

       Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 січня 2024 року залишити без змін. 

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

               Головуючий:                                                 Е.Л.Демченко 

               Судді:                                                        А.П.Барильська

                                                                                 М.О.Макаров