ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року 
м. Київ

справа № 440/8703/23
адміністративне провадження № К/990/3335/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді: Губської О.А.,   
суддів: Білак М.В., Мацедонської В.Е.
розглянув у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу № 440/8703/23
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року (головуючий суддя Слободянюк Н.І.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року (головуючий суддя Спаскін О.А., судді Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В.)
ВСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1.          Позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просив: 
1.1. визнати протиправною бездіяльності Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" щодо нерозгляду і ненадання публічної інформації на запит ОСОБА_1 про отримання публічної інформації від 10 червня 2023 року;
1.2. зобов`язати Недержавну некомерційну професійну організацію "Національна асоціація адвокатів України" розглянути запит ОСОБА_1 про отримання публічної інформації від 10 червня 2023 року з урахуванням висновків суду і надіслати ОСОБА_1 на електронну пошту публічну інформацію про те, скільки коштів було перераховано Національною асоціацією адвокатів України на користь Збройних сил України чи інших правоохоронних органів за період з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2023 року, а також електронні копії підтвердних платіжних документів.
1.3. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач звернувся до відповідача із запитом про отримання публічної інформації від 10 червня 2023 року, у якому просив надати інформацію про перераховані Недержавною некомерційною професійною організацією «Національна асоціація адвокатів України» кошти на користь Збройних Сил України за період з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2023 року. Відповідач запит від 10 червня 2023 року отримав, однак всупереч вимогам статті 20 Закону "Про доступ до публічної інформації" будь-якої відповіді на вказаний запит не надав.
1.4. У додаткових поясненнях у справі, надісланих до суду першої інстанції 07 липня 2023 року, позивач зазначив, що вже після подання позову він отримав лист відповідача від 19 червня 2023 року як відповідь на його запит від 10 червня 2023 року, в якому відповідач вказує, що рішенням Ради адвокатів України від 20 травня 2023 року було обмежено доступ до інформації, яку він просив надати на запит. Позивач уважає вказану відповідь відповідача неналежним реагуванням на запит, оскільки у запиті від 10 червня 2023 року він просив надати відповідь на електронну пошту, у той час як відповідач надіслав відповідь на його абонентську скриньку у відділенні Укрпошти. Також позивач вказує, що рішення Ради адвокатів України не є обов`язковими для особи, яка бажає отримати публічну інформацію.
ІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
2.          Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
2.1.          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо визнання бездіяльності протиправною, суди виходили з того, що відповідачем розглянуто запит позивача від 10 червня 2023 року та надано відповідь листом № 1104/02/2-23 від 19 червня 2023 року, який позивач отримав 23 червня 2023 року, тобто до дати складання та подання позову до суду 27 червня 2023 року, а відтак позивач не довів факт допущення відповідачем бездіяльності щодо нерозгляду і ненадання публічної інформації на запит про отримання публічної інформації.
2.2.          Також суди зазначили про те, що отримавши лист відповідача № 1104/02/2-23 від 19 червня 2023 року - 23 червня 2023 року та ознайомившись з його змістом, позивач не оскаржив дії щодо неналежного розгляду його запиту від 10 червня 2023 року чи відмови у наданні запитуваної інформації та відповідні доводи у цій справі не заявив, у зв`язку з чим оцінка змісту листа Національної асоціації адвокатів України № 1104/02/2-23 від 19 червня 2023 року не відноситься до предмету доказування у цій справі.
2.3.          За умови відсутності підстав для задоволення вказаної позовної вимоги, суди відмовили і в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" розглянути запит ОСОБА_1 про отримання публічної інформації від 10 червня 2023 року з урахуванням висновків суду і надіслати ОСОБА_1 на електронну пошту публічну інформацію про те, скільки коштів було перераховано Національною асоціацією адвокатів України на користь Збройних сил України чи інших правоохоронних органів за період з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2023 року, а також електронні копії підтвердних платіжних документів, оскільки така вимога є похідною від основної позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" щодо нерозгляду і ненадання публічної інформації на запит ОСОБА_1 про отримання публічної інформації від 10 червня 2023 року.
ІІІ. Касаційне оскарження
3.          Не погоджуючись з такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій позивач звернувся із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм процесуального та матеріального права, просить скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
4.          Підставою звернення з касаційною скаргою позивач вказав пункти 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
4.1.          Касатор зазначає про те, що висновок судів попередніх інстанцій про те, що самостійна зміна розпорядником публічної інформації форми відповіді на запит з електронної (як просив позивач) на паперову не є порушенням закону, суперечить правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 25.04.2018 у справі № 2а-15055/12/2670. Також правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26.06.2018 у справі № 800/369/17,  від 05.11.2019 у справі № 9901/133/19 суперечить висновок судів про те, якщо розпорядник публічної інформації надав відповідь на запит, але з порушенням строків, встановлених статтею 20 Закону "Про доступ до публічної інформації", то позов про визнання такої бездіяльності протиправною не підлягає задоволенню.
4.2.          Крім того касатор посилається на те, що відмовляючи у задоволенні вимоги про визнання протиправною відмови у надані йому інформації, яка оформлена листом від 19.06.2023, суд апеляційної інстанції вказав, що вимога про зобов`язання Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" розглянути запит ОСОБА_1 про отримання публічної інформації від 10 червня 2023 року з урахуванням висновків суду і надіслати йому на електронну пошту публічну інформацію є фактично похідною від основної позовної вимоги, а тому задоволенню не підлягає. Однак касатор уважає, що така позиція суду є надмірним формалізмом у сфері доступу до публічної інформації, про, що він зазначав і в апеляційній скарзі, але апеляційний суд ухилився від надання відповіді в цій частині. Позивач стверджує, що у разі якщо розпорядник публічної інформації надав відповідь на запит, але у цій відповіді відмовився надавати інформацію як публічну, то суд має вирішувати питання про правомірність такої відмови і у разі її неправомірності може зобов`язати розпорядника надати конкретну інформацію на запит. Тобто, якщо позивач у справі про доступ до публічної інформації заявляє одночасно вимогу про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання відповіді на запит з дотриманням встановлених законом строків, і також вимогу про зобов`язання надати таку інформацію, то друга вимога не є похідною, а тому навіть у випадку відмови у задоволенні позову щодо першої вимоги суд повинен надати змістовну оцінку другій вимозі.
4.3.          Ураховуючи наведене, касатор вказує на те, що існує потреба сформувати висновок Верховного Суду щодо застосування пункту 23 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України в контексті наступного питання: "чи є вимога про зобов`язання розглянути запит на отримання публічної інформації і її надання похідною до вимоги про визнання протиправним ненадання відповіді на запит у строки, встановлені статтею 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації".
5.          Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, за змістом якого висловив свої доводи, якими заперечив проти висловлених у скарзі обґрунтувань щодо помилковості висновків судів першої та апеляційної інстанцій по суті вирішення спору, та просив залишити оскаржувані судові рішення без змін, а скаргу - без задоволення.
IV. Установлені судами фактичні обставини справи
6.           ОСОБА_1 надіслав на електронну пошту Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» запит від 10 червня 2023 року (вх. №2389/О/1-23 від 12 червня 2023 року), у якому, посилаючись на Закон України «Про доступ до публічної інформації», просив надати інформацію про те скільки коштів було перераховано Недержавною некомерційною професійною організацією «Національна асоціація адвокатів України» на користь Збройних Сил України чи інших правоохоронних органів за період з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2023 року, а також просив надати електронні копії підтвердних платіжних документів та надіслати відповідь в електронному (відсканованому) вигляді на його електронну пошту -  ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також позивачем було зазначено про те, що надання паперової відповіді не потрібне.
7.          Відповідно до відмітки на штампі вхідної кореспонденції Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» вказаний запит зареєстровано за вх. №2389/О/1-23 12 червня 2023 року. 
8.          Листом Національної асоціації адвокатів України № 1104/02/2-23 від 19 червня 2023 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що рішенням Ради адвокатів України від 20 травня 2023 року № 50 «Про закриття доступу до фінансової звітності органів адвокатського самоврядування на період запровадження воєнного стану», закрито доступ до фінансової звітності органів адвокатського самоврядування та вирішено не розголошувати вказану інформацію перед третіми особами, крім випадків передбачених законодавством, на період запровадження воєнного стану. Протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни оприлюднити фінансову звітність органів адвокатського самоврядування на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України за весь період неоприлюднення.
9.          Вказаний лист надісланий ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням АТ «Укрпошта» 0407038788534, що підтверджується фіскальним чеком від 20 червня 2023 року, та згідно трекінгу відстеження поштового відправлення вручений адресату 23 червня 2023 року.
10.          Вважаючи, що відповідач допустив бездіяльність щодо нерозгляду і ненадання публічної інформації на запит про отримання публічної інформації від 10 червня 2023 року, 27 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.
V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування
11.          Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
12.          Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що   завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
13.          Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначений Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року № 2939-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 2939-VІ).
14.          Статтею 1 Закону № 2939-VІ передбачено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
15.          Право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (пункт 1 частини першої статті 3 Закону № 2939-VІ).
16.          Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VІ доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
17.          Статтею 12 Закону № 2939-VІ встановлено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
18.          Статтею 13 Закону № 2939-VІ визначений перелік суб`єктів, які належать до розпорядників публічної інформації.
19.          Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:
1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;
2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;
3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;
4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них;
5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради (частина перша статті 13 Закону № 2939-VІ).
20.          Згідно з частиною першою статті 19 Закону № 2939-VІ запит на інформацію- це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
21.          Частиною другою статті 19 Закону №2939-VІ визначено, що запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
22.          Відповідно до частини третьої статті 19 Закону №2939-VІ запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.
23.          Частинами четвертою та п`ятою статті 19 Закону №2939-VІ встановлено, що письмовий запит подається в довільній формі.
24.          Статтею 20 Закону № 2939-VІ встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.
Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
25.          Частинами 1 та 2 статті 23 Закону № 2939-VІ встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до  статті 15  цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
VI. Позиція Верховного Суду
26.          Відповідно до частин першої та другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та/або апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
27.          З огляду на викладені приписи статті 341 КАС України, Суд здійснює перегляд судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів касаційної скарги.
28.          Касаційне провадження у цій справі відкрите з підстав, передбачених пунктом  1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України. 
29.          У касаційній скарзі позивач стверджує про те, що позовну вимогу про визнання протиправною відмови у наданні інформації суди попередніх інстанцій не розглянули по суті, оскільки уважали, що така вимога є додатковою від основної позовної вимоги. При цьому, касатор зазначає, що відмова у задоволенні позову про зобов`язання надати відповідь на запит не обумовлює неможливість задоволення вимоги про надання конкретно визначеної публічної інформації.
30.          Надаючи оцінку оскаржуваним судовим рішенням у межах доводів касаційної скарги за правилами статті 341 КАС України, Верховний Суд виходить із такого.
31.          У цій справі позивачем були заявлені позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" щодо нерозгляду і ненадання публічної інформації на запит ОСОБА_1 про отримання публічної інформації від 10 червня 2023 року та зобов`язання відповідача розглянути вказаний запит і надіслати ОСОБА_1 на електронну пошту публічну інформацію про те, скільки коштів було перераховано Національною асоціацією адвокатів України на користь Збройних Сил України чи інших правоохоронних органів за період з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2023 року, а також електронні копії підтвердних платіжних документів.
32.          Крім того, у позовній заяві ОСОБА_1 , обираючи спосіб захисту, вказував саме на те, що належним і ефективним способом захисту його права буде зобов`язання відповідача надати публічну інформацію на його запит.
33.          Отже, позивачем одночасно були заявлені дві позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності щодо нерозгляду і ненадання публічної інформації на його запит та похідні позовні вимоги про зобов`язання відповідача розглянути вказаний запит і надати публічну інформацію. 
34.          Після відкриття Полтавським окружним адміністративним судом провадження у цій справі, ОСОБА_1 07 липня 2023 року надіслав до суду додаткові пояснення, до яких додав копію листа відповідача від 19 червня 2023 року як відповідь на його запит від 10 червня 2023 року, в якому позивачу було відмовлено у наданні запитуваної інформації у зв`язку із тим, що рішенням Ради адвокатів України від 20 травня 2023 року було обмежено доступ до інформації, яку він просив надати на запит. 
35.          Суди попередніх інстанцій встановивши, що вказаний лист позивач отримав 23 червня 2023 року, тобто до дати подання позову до суду 27 червня 2023 року, дійшли висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" щодо нерозгляду і ненадання публічної інформації на запит ОСОБА_1 про отримання публічної інформації від 10 червня 2023 року.
36.          Позовні вимоги про зобов`язання відповідача розглянути запит ОСОБА_1 про отримання публічної інформації від 10 червня 2023 року з урахуванням висновків суду і надіслати ОСОБА_1 на електронну пошту публічну інформацію про те, скільки коштів було перераховано Національною асоціацією адвокатів України на користь Збройних Сил України чи інших правоохоронних органів за період з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2023 року, а також електронні копії підтвердних платіжних документів, суди першої та апеляційної інстанцій уважали похідними від основної позовної вимоги, а тому також відмовили у їх задоволенні.
37.          При цьому, суди вказали, що оцінка змісту листа Національної асоціації адвокатів України № 1104/02/2-23 від 19 червня 2023 року не відноситься до предмету доказування у цій справі.
38.          З наведеного убачається, що відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправної бездіяльності щодо ненадання публічної інформації на запит ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача надати публічну інформацію, суди попередніх інстанцій обмежилися лише фактом надання відповіді Національної асоціації адвокатів України № 1104/02/2-23 від 19 червня 2023 року на запит позивача, при цьому не досліджуючи зміст вказаного листа та підстави відмови у наданні публічної інформації.
39.          Таким чином, колегія суддів Верховного Суду уважає слушними доводи касатора про те, що вказані позовні вимоги судами першої та апеляційної інстанцій не були розглянуті по суті, а тому висновки судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог є передчасними.
40.          Посилання позивача на практику Верховного Суду у справі №2а-15055/12/2670, в якій суд дійшов висновку про неправомірність дій відповідача щодо ненадання інформації на запит, в той час як така інформація була розміщена на офіційному веб-сайті, є безпідставним, оскільки фактичні обставини у зазначеній справі та у справі, що розглядається, є різними. Так, у справі №2а-15055/12/2670 суд встановив, що запитувана інформація розміщена на сайті її розпорядника і той відмовився її надати, водночас у цій справі запитувану інформацію взагалі не було надано.
41.          Щодо доводів позивача про недотримання встановленого законом строку надання відповіді на запит відповідно до приписів Закону № 2939-VI, колегія суддів Верховного Суду зазначає таке.
42.          Із матеріалів справи убачається, що лист Національної асоціації адвокатів України № 1104/02/2-23 від 19 червня 2023 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні запитуваної публічної інформації, надісланий ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням АТ «Укрпошта» 0407038788534, що підтверджується фіскальним чеком від 20 червня 2023 року.
43.          Суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що запит позивача був розглянутий та відповідь надана 19 червня 2023 року, тобто в останній робочий день п`ятиденного строку, передбаченого статтею 20 Закону "Про доступ до публічної інформації".
44.          Колегія суддів Верховного Суду уважає такий висновок судів помилковим, оскільки при вирішенні питання, в який момент часу обов`язок щодо надання відповіді на запит вважається виконаним у разі пересилання відповіді на запит поштою, то таким моментом є здача документа на пошту. Натомість реєстрація відповіді на запит як вихідного документа у системі діловодства розпорядника інформації не є моментом завершення перебігу згаданого строку.
45.          Аналогічна правова позиція була викладена у постанові Верховного Суду від 26 лютого 2021 року у справі № 460/1684/19, і колегія суддів Верховного Суду не знаходить підстав для відступу від неї.
46.          Отже, доводи позивача щодо недотримання встановленого законом строку надання інформації на запит про надання публічної інформації від 10 червня 2023 року є обґрунтованими, натомість суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки цим обставинам.
VІI. Висновок за результатами розгляду касаційної скарги
47.          Отже, доводи касаційної скарги позивача, які були підставою відкриття касаційного провадження, частково знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду.
48.          Так, суди попередніх інстанцій відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання протиправної бездіяльності щодо ненадання публічної інформації на запит ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача надати публічну інформацію, не розглянули вказані вимоги по суті. Крім того, зробивши правильний висновок щодо відсутності протиправної бездіяльності відповідача щодо нерозгляду запиту позивача, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що відповідь на цей запит була  надана у межах п`ятиденного строку, встановленого статтею 20 Закону "Про доступ до публічної інформації".
49.          Колегія суддів наголошує, що до повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, оскільки за правилами Кодексу адміністративного судочинства України об?єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
50.          Згідно з пунктом 2 частини першої     статті 349 КАС України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.
51.          Відповідно до частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
52.          З огляду на викладене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про недотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права щодо повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі та, як наслідок, висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
VІIІ. Судові витрати
53.          З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі № 440/8703/23 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	О.А. Губська М.В. Білак   В.Е. Мацедонська