ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
03 червня 2024 року
м. Київ
Справа № 317/2508/20
Провадження № 51-6560км23
Верховний Суд колегією суддів Третьої  судової палати  Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                           ОСОБА_1 ,
суддів                                                                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю: 
секретаря судового засідання                          ОСОБА_4 ,
прокурора                                                                ОСОБА_5 
захисників (відеоконференція)                         ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
засудженого (відеоконференція)                     ОСОБА_8 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника                       ОСОБА_6 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 03 серпня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020080230000680,за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у силу положень ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної  інстанцій обставини
Вироком Запорізького районного суду Запорізької  області від 21 вересня 2022 року  ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років і 3 місяці. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 не обирався. Строк відбування покарання вирішено рахувати з моменту фактичного затримання.
Згідно з вироком  ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він                             15 червня 2020 року в період з 18 до 19 год., будучи у стані алкогольного сп`яніння, у будинку АДРЕСА_3 на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли внаслідок неправдивого обмовлення його зі сторони ОСОБА_9 у вчиненні крадіжок, умисно завдав кулаком правої руки не менше двох ударів в ліву частину голови                     ОСОБА_9 , спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала його смерть на місці події.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 03 серпня 2023 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник просить ухвалу апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Стверджує про порушення права на захист  ОСОБА_8 , оскільки апеляційний суд, з урахуванням поданого клопотання захисника ОСОБА_7 про відкладення розгляду провадження, а також заперечення самого обвинуваченого проти слухання справи за відсутності його захисника, дійшов висновку про можливість здійснення судового розгляду без  захисника ОСОБА_7 .
Окрім того, стверджує, що апеляційний суд у судовому засіданні не дослідив висновок експерта від 19.05.2023 № 654/к за результатами комісійної судово-медичної експертизи, яка була призначена апеляційним судом, і який був новим доказом у цьому провадженні. 
Вказує, що в проваджені містяться два висновки експертів від 16.06.2020 № 2508 та від 14.08.2020 № 39, однак висновок експерта від 19.05.2023 № 654/к спростував попередні висновки експертів та показання експерта ОСОБА_10 щодо часу завдання тілесних ушкоджень потерпілому та часу настання смерті останнього, тому апеляційний суд мав надати йому оцінку.
Позиції учасників судового провадження
Захисники та засуджений підтримали подану касаційну скаргу.
Прокурор заперечував проти задоволення касаційної скарги захисника.
Інші учасники судового провадження були повідомлені про дату, час та місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про його відкладення не надходило.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
За частиною першою цієї статті суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, які не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Суд апеляційної інстанції фактично виступає останньою інстанцією, яка надає можливість сторонам перевірити повноту судового розгляду та правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження судом першої інстанції, і це покладає на апеляційний суд певний обов`язок щодо дослідження й оцінки доказів, але з урахуванням особливостей, передбачених ст. 404 КПК України. У певних випадках дослідження доказів апеляційним судом може бути визнано додатковою гарантією забезпечення права на справедливий суд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Виходячи із завдань та загальних засад кримінального провадження, визначених у статтях 2, 7 КПК України, функція апеляційного суду полягає в об`єктивному, неупередженому перегляді вироків та ухвал суду першої інстанції, справедливому вирішенні поданих апеляційних скарг із додержанням усіх вимог чинного законодавства.
Відповідно до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до положень статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з приписами  ст. 412 КПК України  істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. 
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на адресу Запорізького апеляційного суду 03 серпня 2023 року надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 про відкладення розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , оскільки він був зайнятий в іншому судовому засіданні, а саме брав учать в судовому засіданні в Комунарському районному суді м. Запоріжжя. При цьому захисник вказував, що має намір особисто приймати участь в апеляційному суді та надати додаткові пояснення по суті поданої апеляційної скарги (т. 4 а.п. 238).  
Під час вирішення питання про можливість продовження апеляційного розгляду згідно з журналом та технічним записом судового засідання від 03 серпня 2023 року була заслухана думка обвинуваченого ОСОБА_8 , який зазначив, що за відсутності захисника ОСОБА_7 судове засідання не можна проводити, (т. 4 а. п. 241).
Вирішуючи питання про можливість проведення апеляційного розгляду без участі захисника ОСОБА_7 , апеляційний суд своє рішення мотивував тим, що:  одночасно брати участь у судовому розгляді можуть не більше п`яти захисників одного обвинуваченого; в судовому засіданні присутній захисник ОСОБА_6 , який подав апеляційну скаргу; суд переглядає кримінальне провадження в межах поданої апеляційної скарги, яку в цьому випадку  подав захисник ОСОБА_6 ; захисником ОСОБА_7 апеляційна скарга подана не була; справа на розгляді перебуває вже тривалий час; захисник ОСОБА_7 був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, з ним була узгоджена дата розгляду в суді апеляційної інстанції. 
Такий висновок апеляційного суду, на думку колегії суддів, не ґрунтується на положеннях КПК України, виходячи з такого.
Положеннями ч. 3 ст. 46 КПК України передбачено, що одночасно брати участь у судовому розгляді можуть не більше п`яти захисників одного обвинуваченого. 
Згідно з матеріалами кримінального провадження захист інтересів обвинуваченого  ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції здійснюють захисники ОСОБА_6 та  ОСОБА_7 . Обвинувачений від послуг захисника  ОСОБА_7 не відмовлявся й заперечував щодо розгляду кримінального провадження в апеляційному суді за відсутності захисника  ОСОБА_7 . 
Таким чином, обвинувачений вбачав, що для ефективного захисту йому необхідно скористатися правовою допомогою обох своїх захисників, що не вказує на безальтернативну обов`язковість їх одночасної присутності у кожному судовому засіданні у справі, але вказує на необхідність створення судом достатніх умов для можливості реалізації своїх функцій кожним із захисників в міру необхідності забезпечення права обвинуваченого на ефективний правовий захист за обставин конкретного провадження. 
З огляду на це, за указаних вище конкретних обставин цього провадження колегія суддів касаційного суду вбачає, що обвинувачений був позбавлений можливості реалізувати своє право на ефективний правовий захист, зокрема отримати правову допомогу й іншого свого захисника, що відповідно до положень ст. 412 КПК України є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Указане узгоджується із судовою практикою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 19 жовтня 2022 року
(справа № 683/1808/20, провадження № 51-1655 км 22). 
Колегія суддів не перевіряє інші доводи касаційної скарги, оскільки вони пов`язані з оцінкою доказів, що необхідно вирішувати суду апеляційної інстанції самостійно і незалежно в ході нового апеляційного розгляду.
З урахуванням викладеного, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене й постановити законне та обґрунтоване судове рішення, яке відповідатиме вимогам ст. 419 КПК України.
За вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 21 вересня 2022 року запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався, він був затриманий в порядку виконання вироку. 
Однак, беручи до уваги, що ухвала апеляційного суду скасовується з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, й відповідно вирок суду першої інстанції є таким, що не набрав законної сили, колегія суддів Верховного Суду вважає необхідним з метою запобігання ризику переховування  ОСОБА_8 від суду, враховуючи особливості касаційного розгляду, передбачені главою 32 КПК України, обрати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Керуючись положеннями ст. ст. 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Запорізького апеляційного суду від 03 серпня 2023 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 01 серпня 2024 року включно.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення,                                            є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                                         ОСОБА_3