УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/6998/23 Головуючий у 1-й інст. Шкиря В.М. 
Категорія 80 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б.,
суддів:                         Коломієць О.С., Шевчук А.М.,
за участю секретаря     Кузьменко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/6998/23 за позовом ОСОБА_1 до  Національного наукового  центру «Інститут  судових експертиз  ім. Засл. проф.  М. С. Бокаріуса» про стягнення коштів,за апеляційною  скаргою Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 3 листопада 2023 року, ухвалене під головуванням судді Шкирі В.М.,-
ВСТАНОВИВ:
       
               У липні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що наказом Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф. М.С. Бокаріуса» № 1510/07-02 від 15 листопада 2021 року він був прийнятий на посаду старшого наукового співробітника відділення Бюро у м. Києві за сумісництвом, за строковим трудовим договором, до проведення конкурсу на заміщення вакантної посади та затвердження директором відповідного рішення Вченої Ради про обрання кандидата на посаду за підсумками конкурсу з 16 листопада 2021 року, з неповним робочим часом, з відпрацюванням 10 годин на тиждень - роботою у середу та четвер, з 13 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин, та у п`ятницю - з 15 годин 00 хвилин до 17 годин 00 хвилин, пропорційно до відпрацьованого часу, з посадовим окладом відповідно до штатного розпису 9178,00 грн. в місяць.
Відповідач незаконно припинив дію трудового договору та звільнив його з роботи згідно з наказом № 374/07-02 від 29 червня 2022 року.
Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 28 березня 2023 року у справі №296/4912/22 його позов до відповідача задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано наказ Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім.Засл.проф. М.С. Бокаріуса"№374/07-02 від 29 червня 2022 року "Про припинення трудового договору з ОСОБА_1 та поновлено його на посаді старшого наукового співробітника відділення- Бюро у м. Києві за сумісництвом, за строковим трудовим договором до проведення конкурсу на заміщення вакантної посади та затвердження директором Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім.Засл.проф. М.С. Бокаріуса" відповідного рішення Вченої Ради про обрання кандидата на посаду за підсумками конкурсу, з 30 червня 2022 року.
Стягнуто з Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса" на його користь: середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 41083 грн 98 коп; надбавку у розмірі 25% посадового окладу за вчене звання доцента у розмірі 3470 грн 89 коп; надбавку у розмірі 15% посадового окладу за науковий ступінь кандидата наук за весь період роботи у розмірі 2082 грн 54 коп.; 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди; а також судові витрати.
Вказане рішення набрало законної сили 28 квітня 2023 року.
Позивач вказує, що 12 липня 2023 року отримав засобами месенджеру Viber копію листа відповідача б/н про поновлення на роботі з виплатою всіх сум згідно з рішенням суду та копію наказу від 30 червня 2023 року №427/07-02 про поновлення його на роботі.
Так як фактично наказ про поновлення на роботі він отримав лише з 12 липня 2023 року, то відповідач повинен сплатити йому середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 14 лютого 2023 року по 12 липня 2023 року, в сумі 27304,26 грн
Таким чином, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача на його користь:
- середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 14.02.2023 по 12.07.2023 у розмірі 27304,26 грн.;
- надбавку за третій кваліфікаційний клас судового експерта за час вимушеного прогулу, спричиненого звільненням з 30.06.2022 по 12.07.2023 у розмірі 5000,00 грн.;
- надбавку за стаж роботи (понад 3 роки 10%) за час вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням з 30.06.2022 по 30.06.2023 у розмірі 3864,38 грн.;
-завдану моральну шкоду у розмірі 8000 грн.;
-сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
 Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 3 листопада 2023 року позов задоволено частково.
Стягнуто з Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім.засл.проф.М.С. Бокаріуса" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 5965 грн 02 коп, з яких підлягає утримання податків і обов`язкових платежів.
Стягнуто з Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім.засл.проф.М.С. Бокаріуса" на користь ОСОБА_1 надбавку за кваліфікаційний клас судового експерта в сумі 1250 грн.
Стягнуто з Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім.засл.проф.М.С. Бокаріуса" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3000 грн.
Стягнуто з Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім.засл.проф.М.С. Бокаріуса" на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору 402 грн 60 коп та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Стягнуто з Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім.засл.проф.М.С. Бокаріуса" на користь держави судовий збір у розмірі 304 грн 77 коп.
             В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
               Зокрема, зазначає, що 27 червня 2023 року позивач звернувся до директора ННЦ ІСЕ із заявою про поновлення на роботі та виплату грошових сум на підставі рішення суду у справі № 296/4912/22 від 28 березня 2023 року.
       27 червня 2023 року Наказом в.о. директора № 427/07-02 від 30 червня 2023 року ОСОБА_1 з 30 червня 2022 року поновлено на посаді старшого наукового співробітника відділу науково-методичної роботи Київського відділення ННЦ ІСЕ за сумісництвом, за строковим трудовим договором до проведення конкурсу на заміщення вакантної посади та затвердження директором відповідного рішення Вченої ради про обрання кандидата на посаду за підсумками конкурсу з неповним робочим часом, з відпрацюванням 10 годин на тиждень – роботою у середу та четвер, з 13 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин, оплатою праці пропорційно до відпрацьованого часу, з посадовим окладом відповідно до штатного розпису у розмірі 9945 грн на місяць. Виплачено ОСОБА_1 41083,98 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу; 3470,89 грн – 25% посадового окладу за вчене звання доцента за весь період роботи; 2082,54 грн – 15% посадового окладу за науковий ступінь кандидата наук за весь період роботи; 5000 грн на відшкодування моральної шкоди; 275,70 грн – витрати зі сплати судового збору; 12250 грн – витрати на правову допомогу. Також ОСОБА_1 встановлені щомісячні доплати за науковий ступінь кандидата технічних наук у розмірі 15% посадового окладу та за вчене звання доцента кафедри безпеки інформаційних та комунікаційних систем у розмірі 25% посадового окладу.
Наказом в.о. директора ННЦ ІСЕ № 518/07-02 від 20 липня 2023 року визначено виплатити позивачу за період з 14 лютого 2023 року по 29 червня 2023 року 12366,92 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Тобто рішення суду від 28 березня 2023 року виконано у повному обсязі, всі виплати, визначені судом, здійснені позивачу, а саме за період з 30 червня 2022 року по 13 лютого 2023 року. 
       Вказує, що 27 червня 2023 року копію вищевказаного судового рішення ННЦ ІСЕ не отримував, під час проголошення рішення представник ННЦ ІСЕ присутній не був, зважаючи на територіальну віддаленість місця розташування ННЦ ІСЕ (м. Харків) та суду, який розглядав справу. Про відсутність представника ННЦ ІСЕ також вказано у рішенні. Таким чином, ННЦ ІСЕ не мав можливості негайно виконати рішення суду у справі № 296/4912/22 від 28 березня 2023 року через відсутність його копії. Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст рішення оприлюднено 2 червня 2023 року.
       Не погоджується із висновком суду про те, що період, за який необхідно сплатити середній заробіток, тривав з 14 лютого 2023 року по 12 липня 2023 року, оскільки позивач не міг довідатися про Наказ № 427/07-02 від 30 червня 2023 року, в якому визначено оклад останнього у розмірі 9945 грн, раніше 13 липня 2023 року.
       Нарахування позивачу за час вимушеного прогулу з 14 лютого 2023 року по 29 червня 2023 року складає 12366,92 грн, утримано податків на загальну суму 11505,88 грн, а тому сума до виплати за вказаний період становить 861,04 грн, яку ННЦ ІСЕ перерахувало позивачу, а тому відсутні зобов`язання відповідача щодо сплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу за вказаний період.
       Щодо стягнення надбавки за кваліфікаційний клас судового експерта за час вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням, зауважує, що присвоєння кваліфікаційного класу судового експерта є підставою для встановлення та виплати працівнику установи надбавки у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2011 року № 314 «Про умови оплати праці працівників державних спеціалізованих установ судових експертиз».
       Погоджуючись із сумою 400 грн на місяць, заперечує проти її розрахунку з урахуванням режиму роботи позивача за сумісництвом, таким чином, розрахунок даної надбавки має бути розрахований наступним чином: 400 грн:4 (0,25 ставки)=100 грн. Такий розрахунок надбавки включений до розрахунку середнього заробітку позивача. 
       Окрім того, судом не перевірено належим чином реальність визначених позивачем видів наданих послуг, зазначених в Акті приймання –передачі № 1 від 9 жовтня 2023 року, часу на їх надання в розрізі кількості витраченого часу на кожен вид правничої допомоги. 
       У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача – адвокат Шишов М.Ю., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.
       Зокрема, зазначає, що відповідач не заперечує факт ознайомлення з повним текстом рішення суду, проте ним не вчинено жодних дій для виконання рішення в частині негайного поновлення позивача на роботі. Твердження відповідача про фактичне виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі 30 червня 2023 року шляхом видання Наказу № 427/07-02 від 30 червня 2023 року, є безпідставним та не підтверджено жодними фактами. Наведені відповідачем суми виплат за квітень-травень 2022 року не відповідають довідці про доходи, що видана позивачу, а обрахунок середнього заробітку здійснено без врахування щомісячних доплат 15% посадового окладу за науковий ступінь кандидата технічних наук та 25% посадового окладу за вчене звання доцента – за весь період роботи. 
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.        
В судовому засіданні встановлено, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 28 березня 2023 року у справі №296/4912/22 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .
Визнано незаконним та скасовано наказ Національного наукового центру "Інститут судових експертизім.засл.проф. М.С. Бокаріуса"№374/07-02 від 29.06.2022 року "Про припинення трудового договору з ОСОБА_1 ".
Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого наукового співробітника відділення- Бюро у м. Києві за сумісництвом, за строковим трудовим договором до проведення конкурсу на заміщення вакантної посади та затвердження директором Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса" відповідного рішення Вченої Ради про обрання кандидата на посаду за підсумками конкурсу , з 30 червня 2022 року.
Стягнуто з Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса" на користь ОСОБА_1 : середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 41083 (сорок одна тисяча вісімдесят три) грн 98 коп.; надбавку у розмірі 25% посадового окладу за вчене звання доцента у розмірі 3470 грн 89 коп, надбавку у розмірі 15% посадового окладу за науковий ступінь кандидата наук за весь період роботи у розмірі 2082 грн 54 коп; 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
21 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до адміністрації відповідача із заявою про поновлення його на роботі на виконання рішення суду.
В.О. директора ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 , що з 30 червня 2023 року його поновлено на роботі на підставі його заяви від 27 червня 2023 року , додавши наказ № 427/07-02 від 30 червня 2023 року. 
19 липня 2023 року ОСОБА_1 просив встановити йому надбавку за 3 кваліфікаційний клас судового експерта та виплатити її за весь час вимушеного прогулу з 30 червня 2022 року та надбавку за вислугу років та виплатити її за весь час вимушеного прогулу з 30 червня 2022 року, яка становить 10% від посадового окладу за стаж роботи 4 роки .
30 червня 2023 року відповідачем видано наказ №427/07-02 про поновлення на роботі та виплату грошових сум, згідно з яким: ОСОБА_1 з 30 червня 2022 року поновлено на посаді старшого наукового співробітника відділу науково-методичної роботи Київського відділення Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України за сумісництвом за строковим трудовим договором до проведення конкурсу на заміщення вакантної посади та затвердження директором Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса" відповідного рішення Вченої Ради про обрання кандидата на посаду за підсумками конкурсу з неповним робочим часом, відпрацюванням 10 годин на тиждень-роботою у середу та четвер з 13-00 години до 17-00 годин та у п`ятницю з 15-00 години до 17-00 години, оплатою праці пропорційно відпрацьованого часу з посадовим окладом відповідно до штатного розпису у розмірі 9178,00 грн на місяць.
Також у наказі зазначено про те, що наказ директора від 29 червня 2022 року №374/07-02 "Про припинення трудового договору з ОСОБА_1 » вважати нечинним, виплатити ОСОБА_1 за період з 30 червня 2022 року по 13 лютого 2023 наступні кошти:
- середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 41083 грн 98 коп.
-25% посадового окладу за вчене звання доцента у розмірі 3470 грн 89 коп, 15% посадового окладу за науковий ступінь кандидата наук за весь період роботи у розмірі 2082 грн 54 коп.
-завдану моральну шкоду у розмірі 5000 грн.
- суму сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволеної позовної вимоги у частині стягнення моральної шкоди у розмірі 275 грн 70 коп та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12250 грн.
Цим же наказом встановлено ОСОБА_1 щомісячну доплату за науковий ступінь кандидата технічних наук у розмірі 15% посадового окладу, з 30 червня 2023 року
Встановлено ОСОБА_1 щомісячну доплату за вчене звання доцента кафедри безпеки інформаційних і комунікаційних систем у розмірі 25% посадового окладу, з 30 червня 2023 року.
За період з 14 лютого 2023 року по 29 червня 2023 року виплатити ОСОБА_1 12366,92грн -середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Судом також встановлено, що 30 червня 2023 року відповідачем видано наказ №427/07-02 про поновлення на роботі та виплату грошових сум аналогічного змісту, згідно з якм змінено лише посадовий оклад ОСОБА_1 та вказано, що він складає 99945,00 грн замість 9178,00 грн
20 липня 2023 року відповідачем видано наказ №518/07-02 про внесення змін до наказу, згідно з яким в параграф 1 наказу ННЦ "ІСЕ ім. ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса" про поновлення на роботі та виплату грошових сум ОСОБА_1 від 30 червня 2023 року № 427/07-02 внесено зміни та доповнення та викладено в наступній редакції:
ОСОБА_1 з 30 червня 2022 року поновлено на посаді старшого наукового співробітника відділу науково-методичної роботи Київського відділення Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім.засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України за сумісництвом за строковим трудовим договором до проведення конкурсу на заміщення вакантної посади та затвердження директором Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. засл.проф. М.С. Бокаріуса" відповідного рішення Вченої Ради про обрання кандидата на посаду за підсумками конкурсу з неповним робочим часом, відпрацюванням 10 годин на тиждень-роботою у середу та четвер з 13-00 години до 17-00 годин та у п`ятницю з 15-00 години до 17-00 години, оплатою праці пропорційно відпрацьованого часу з посадовим окладом відповідно до штатного розпису у розмірі 9945,00 грн на місяць.
Вважати не чинним наказ директора від 29 червня 2022 року №374/07-02 "Про припинення трудового договору з ОСОБА_1 . 
Виплатити ОСОБА_1 за період з 30 червня 2022 року по 13 лютого 2023 року наступні кошти:
- середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 41083 грн 98 коп.
-25% посадового окладу за вчене звання доцента у розмірі 3470 грн 89 коп, 15% посадового окладу за науковий ступінь кандидата наук за весь період роботи у розмірі 2082 грн 54 коп.
-завдану моральну шкоду у розмірі 5000 грн.
- суму сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволеної позовної вимоги у частині стягнення моральної шкоди у розмірі 275 грн 70 коп та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12250 грн 00 коп.
За період з 14 лютого 2023 року по 29 червня 2023 року виплатити ОСОБА_1 12366,92грн -середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Згідно з розрахунковим листом за липень 2023 року ОСОБА_1 нараховано 12366,92 грн, утримано 1505,88 грн, до видачі 861,04 грн.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до частин другої, сьомої статті 235 КЗпП України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, а тому судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.
Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником наказу про це, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.
Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.
Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (частина друга статті 18 ЦПК України).
Тобто в разі визнання звільнення незаконним та поновлення працівника на роботі держава гарантує отримання працівником середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такий працівник був незаконно позбавлений роботодавцем можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин та отримувати заробітну плату.
Згідно зі статтею 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення; у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного для після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.
Як встановлено судом, представник відповідача був учасником розгляду справи №296/4912/23, давав пояснення суду, проте скористався своїм правом про завершення розгляду справи без його участі, що передбачено ЦПК України, отже він мав цікавитися (протягом розумного строку) станом розгляду справи.
Враховуючи, що рішення у справі №296/4912/23 ухвалено 28 березня 2023 року, та представник відповідача не цікавився, яким чином завершено розгляд справи протягом розумного строку, суд правомірно вирішив, що таким чином він не виконав своїх обов`язків, що призвело до невиконання рішення суду про поновлення позивача на роботі в короткі строки.
Позивачем доведено, що період, за який необхідно сплатити середній заробіток, - 14 лютого 2023 року по 12 липня 2023 року, так як в матеріалах справи наявні 3 накази на виконання рішення суду у справі №296/4912/22 .
Так, наказ №427/07-02 від 30 червня 2023 року, де оклад позивача вказано 9178,00 грн, завірений 3 липня 2023 року, а наказ №427/07-02 від 30 червня 2023 року, де оклад позивача вказано 9945,00 грн, завірений 13 липня 2023 року.
Отже, є доведеним, що позивач не міг довідатися про наказ №427/07-02 від 30 червня 2023 року раніше 13 липня 2023 року.
Суд, ухвалюючи рішення у справі №296/4912/22, визначив, що розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 , з урахуванням суд доплат за вчене звання та науковий ступінь, становить 255,18 грн. Рішення набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.
Відповідач вказує, що для визначення середнього заробітку він брав до уваги заробіток за квітень та травень 2022 року.
Натомість суд, визначаючи середній заробіток у рішенні по справі №296/4912/22, вказав, що під час визначення суми середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу суд враховує час вимушеного прогулу з дня звільнення, тобто з 30.06.2022, по день надання позивачем розрахунку, тобто по 13 лютого 2023 року включно, розмір середньоденної заробітної плати, який визначений за березень, квітень 2022 року згідно розрахунку, наданого позивачем, та який становить 255,18грн, і визначає розмір суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на користь позивача з відповідача у розмірі 41083, 98 грн.
Судовим рішенням у справі 296/4912/23, що набрало законної сили, встановлено розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 в сумі 255,18 грн.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 5965 грн. 02 коп.
Позивач о просив стягнути надбавки за кваліфікаційний клас судового експерта у розмірі 5000,00 грн (з розрахунку 400 грн х 12,5 місяців).
Представник відповідача вказав, що розрахунок повинен здійснюватися наступним чином: 400,00 грн : 0,25 ставки=100,00 грн на місяць.
Отже, відповідачем не оспорюється та обставина, що ОСОБА_1 присвоєно кваліфікаційний клас судового експерта 27 квітня 2022 року, що є підставою для встановлення та виплати надбавки в розмірі, встановленому постановою КМУ № 314 від 30.03.2014 №Про умови оплати праці працівників державних спеціалізованих установ судових експертиз".
Надалі позивач вказав, що погоджується з обрахунком надбавки, виходячи з розміру 100,00 грн на місяць, що за 12,5 місяців складає 1250,00 грн.
Отже, судом правомірно стягнуто з відповідача на користь позивача 1250,00 грн. надбавки за кваліфікаційний клас судового експерта.
Відповідно до ч.1 ст.23ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється ст.237-1 КЗпП, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, утрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Таким чином, суд, врахувавши засади розумності, виваженості та справедливості, дійшов обгрунтованого висновку про стягнення на користь позивача 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав договір про надання правової допомоги від 15 липня 2023 року № 07/1/2023 , укладений між адвокатом Шишовим М.Ю. та ОСОБА_1 , акт №1 приймання-передачі наданих послуг за договором № 07/1/2023 від 15 липня 2023 року від 9 жовтня 2023 року, та рахунок №1 на 10000,00 гривень
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Враховуючи надані суду докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в сумі 5000 грн.
Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,270 367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» залишити без задоволення, а рішенняКорольовського районного суду м. Житомира від 3 листопада 2023 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: