ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року 

м. Київ

справа №140/11144/23
адміністративне провадження № К/990/6230/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П. 

розглянув у письмовому провадженні
касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року (суддя Денисюк Р.С.) та
постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2024 року (колегія у складі суддів Кузьмича С.М., Глушка І.В., Матковської З.М.)
у справі № 140/11144/23
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії. 

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1.          У травні 2023 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ; позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФ України у Волинській області; відповідач), в якому просив:
-          визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 14.04.2023 № 350 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років згідно з п. «а» ст. 12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII);
-          зобов`язати призначити пенсію за вислугу років згідно з п. «а» ст. 12 Закону № 2262-XII з 20.09.2021, виходячи з вислуги років 23 роки 08 місяців 17 днів та з грошового забезпечення, зазначеного в довідці Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.03.2023 № 11/7875.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.          Судами встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.06.2013 №137-ОС1 старшого прапорщика ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ІІІ категорії (тип Б), звільненого у запас за статтею 26 частиною 6 пунктом "д" (через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких встановлено Кабінетом Міністрів України) Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", виключено зі списків частини та усіх видів забезпечення 25.06.2013. Вислуга років станом на 25.06.2013 становить: календарна - 16 років 00 місяців 09 днів, пільгова - 07 років 08 місяці 08 днів, загальна - 23 роки 08 місяців 17 днів.
3.          Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 у справі №140/7721/22 за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, позов задоволено: визнано протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови в оформленні та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Вказане рішення суду набрало законної сили 09.03.2023.
4.          06.04.2023 позивач звернувся із заявою до ГУ ПФ України у Волинській області про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
5.          14.04.2023 ГУ ПФ України у Волинській області прийняло рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у зв`язку з невиконанням умов статті 12 Закону №2262-XII, а саме відсутністю необхідної календарної вислуги років на дату звільнення. 
6.          Вказане рішення обґрунтоване тим, що умови призначення пенсії за вислугу років, передбачені статтею 12 Закону №2262-XII, зокрема, пунктом «а» статті 12 - пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше. Вислуга років станом на 25.06.2013 відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.06.2013 №137-ОС1 для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII, складеного на підставі особової справи ОСОБА_1 , складає 16 років 00 місяців 09 днів.
7.          Вважаючи оскаржуване рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду.

ІIІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

8.          В обґрунтування позовних вимог, позивач покликається на те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Постанова №393). Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
9.          Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10.          Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06.10.2023, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2024, у задоволенні позову відмовлено.
11.          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що на час звернення позивача в квітні 2023 року до пенсійного органу Порядок № 393 зазнав змін щодо обчислення календарної вислуги років. Тому відповідач правомірно обчислив календарну вислугу років позивача відповідно до приписів пунктів 1, 2, 2-1 Порядку № 393 та відмовив у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю у позивача необхідної календарної вислуги років 21 календарний рік і більше.
Правові висновки, викладені Верховним Судом в постанові від 14.04.2021 у зразковій справі № 480/4241/18, до спірних правовідносин не застосовуються, оскільки ця справа була розглянута до внесення змін до Порядку № 393 від 16.02.2022.
Оскільки календарна вислуга років позивача становить менше 21 року, а пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення такої, то немає підстав для задоволення вимог позивача щодо призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

12.           ОСОБА_1 у касаційній скарзі просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове - про задоволення позову.
13.          Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суди попередніх інстанцій вирішили спір без врахування висновків щодо застосування Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Постанова КМ України № 393), викладеного у постановах Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 750/9775/16-а, від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а, від 21.10.2021 у справі № 620/940/19 та від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18. 
На час звільнення його зі служби 25.06.2013 Постановою КМ України № 393 було передбачено зарахування для призначення пенсії календарної вислуги років на пільгових умовах. З урахуванням пільгового обрахунку його календарна вислуга становить 23 роки 08 місяців 17 днів, що відповідає умовам, визначеним п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-XII), для призначення пенсії за вислугу років.
14.          Відповідач відзиву на касаційну скаргу не подав. Ухвалу про відкриття касаційного провадження доставлено в електронний кабінет Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області 12.03.2024.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

15.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов такого висновку. 
16.          Згідно ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.
17.          Підставою для касаційного оскарження слугувало не врахування висновків щодо застосування Постанови № 393, викладених у постановах Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 750/9775/16-а, від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а, від 21.10.2021 у справі № 620/940/19 та від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18.
18.          Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, від 27.03.2018 у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону №2262-ХІІ у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
19.          Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18.
20.          У вищезазначеній постанові Судова палата сформувала такий правовий висновок: «В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до порядку №393».
21.          У постанові від 21.10.2021 у справі № 620/940/19, Верховний Суд зазначив:

«Законом N 2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.
25. Постановою №393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років, зокрема, особам, які проходили службу в підрозділах Державної прикордонної служби. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.
26. Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
27. Отже, особам, які проходили військову службу в підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України, вислуга років, що дає право для призначення пенсії відповідно до статті 12 Закону № 2262-XII обчислюється на пільгових умовах - один місяць служби за півтора місяця.»

22.          Крім того, у постанові від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22 Верховний Суд сформулював наступні правові висновки:

«підпунктом «а» пункту 3 Порядку № 393 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року) було передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;
водночас, відповідно до підпункту «а» пункту 3 Порядку № 393 (у редакції, чинній на дату звільнення, 27 червня 2022 року, та дату звернення позивача із заявою до ГУНП в Донецькій області щодо оформлення та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення пенсії, 1 листопада 2022 року) до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах (пункт 3 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року): один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;
тому, для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року.»

23.          З урахуванням правових висновків, викладених у зазначених вище постановах Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022.
24.          Як вбачається з матеріалів справи, на час звільнення зі служби, діяла редакція Порядку № 393, яка передбачала пільгове зарахування вислуги років.
25.          Позивач набув право на отримання пенсії за вислугою років відповідно до пункту «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, оскільки вислуга років у пільговому обчисленні стажу його роботи на день звільнення становить 23 роки 08 місяців 17 днів.
26.          З огляду це, позов у цій частині вимог слід задовольнити. 
27.          Щодо дати, з якої необхідно призначити пенсію, то колегія суддів звертає увагу на те, що у ст. 50 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.
28.          Позивач оскаржує рішення органу Пенсійного фонду про відмову у призначенні пенсії за вислугу років. Згідно цього рішення, із заявою про призначення пенсії за вислугу років позивач звернувся 06.04.2023.
29.          Тому, враховуючи положення ст. 50 Закону № 2262-ХІІ, пенсію має бути призначено з 06.04.2022, а не з 20.09.2021, як просить позивач.
30.          Відповідно до статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
31.          Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
32.          Оскільки судом було установлено неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, то касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржувані судові рішення - скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
33.          За змістом статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
34.          При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
35.          Відповідно до квитанції від 15.05.2023 за подання позовної заяви позивач сплатив 1073,60 грн, відповідно до квитанції від 18.10.2023 за подання апеляційної скарги позивач сплатив 1610,41 грн,  згідно квитанції від 16.02.2024 за подання касаційної скарги позивач сплатив 2422,40 гривень. Всього - 5106,41 грн.
36.          Отже, враховуючи задоволення касаційної скарги та позовних вимог в частині, половина судових витрат в сумі 2553,21 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Керуючись статтями 139, 341, 345, 349, 351, 356, 359 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2024 року у справі № 140/11144/23 скасувати.
Ухвалити нову постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 14 квітня 2023 року № 350 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років згідно з п. «а» ст. 12 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити пенсію ОСОБА_1 за вислугу років згідно з п. «а» ст. 12 Закону № 2262-XII з 06 квітня 2022 року, виходячи з вислуги років 23 роки 08 місяців 17 днів та з грошового забезпечення, зазначеного в довідці Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27 березня 2023 року № 11/7875.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (код ЄДРПОУ 13358826) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі суми 2553 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят три) гривні 21 копійка.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.
          
Суддя                                                                                                        В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                        А.А. Єзеров 

Суддя                                                                                                        О.П. Стародуб