ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 травня 2024 року 	м.Дніпро	справа № 160/28581/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,    
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради та Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року у справі №160/28581/23 (суддя Серьогіна О.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС” до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дніпровська міська рада про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС” (далі позивач) звернулося до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнені позовні вимоги від 27.11.2023, просило:
- визнати протиправною та скасувати відмову у видачі містобудівних умов та обмежень Товариству з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС” на забудову земельної ділянки для будівництва будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер 1210100000:01:236:0016, яка викладена у листі головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (далі - відповідач) від 16.05.2022 року № А2839383250881742509, наказі Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 16.05.2022 року № 122 “Про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень”, листі головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (код ЄДРПОУ 37454258) від 16.06.2023 року № 7/20-260 (А3126237187121612324) та наказі Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 16.06.2023 року № 133 “Про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень”;
- зобов`язати Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради прийняти рішення про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС” містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки для будівництва будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер 1210100000:01:236:0016, відповідно до наданого Товариством з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС” містобудівного розрахунку, затвердженого протоколом містобудівної ради від 09.10.2020 року за № 175.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради на виконання судових рішень у справі № 160/3882/22 повторно розглянув заяву позивача про видачу містобудівних умов та обмежень від 16.12.2021 року та відмовив у їх наданні листом від 16.06.2023 року № 7/20-260 (А3126237187121612324), зазначивши підставою для відмови: виявлення недостовірних відомостях у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці. Позивач зазначає, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 року у справі № 160/3882/22 відповідача зобов`язано повторно розглянути заяву позивача про видачу містобудівних умов та обмежень з урахуваннях висновків суду. Проте, при винесенні повторної відмови відповідачем зазначено аналогічні підстави, що вже визнані протиправними судовими рішеннями. Також позивач посилається на порушення з боку відповідача строків розгляду його заяви. Вважає, відмови у видачі містобудівних умов та обмежень від 16.05.2022 року № А2839383250881742509 та від 16.06.2023 року № 7/20-260 (А3226237187121612324) безпідставними, необґрунтованими та незаконними. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року позовні вимоги були задоволені частково. Так, суд: 
- визнав протиправною та скасував відмову у видачі містобудівних умов та обмежень Товариству з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС” на забудову земельної ділянки для будівництва будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер 1210100000:01:236:0016, яка викладена у листі головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (код ЄДРПОУ 37454258) від 16.06.2023 року № 7/20-260 (А3126237187121612324) та наказі Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 16.06.2023 року № 133 “Про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень”;
- зобов`язав Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради прийняти рішення про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС”  містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки для будівництва будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер 1210100000:01:236:0016, відповідно до наданого Товариством з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС” містобудівного розрахунку, затвердженого протоколом містобудівної ради від 09.10.2020 року за № 175.
У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.
З рішенням суду першої інстанції не погодилися відповідач та третя особа у справі, ними були подані апеляційні скарги.
Відповідач, в своїй скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, помилковість висновків в частині задоволених позовних вимог, просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 січня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову позивача в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції при дослідженні обставин справи дійшов помилкових висновків про протиправність рішень про відмову позивачу у видачі містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки для будівництва будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе. Відповідач наполягає, що будівництво конкретного об`єкту придорожньої інфраструктури є можливим тільки за умови прийняття орендодавцем відповідного рішення з визначенням функціонального призначення такого об`єкту, та наданням згоди на будівництво конкретного об`єкту нерухомості. За даними інформаційної бази містобудівного кадастру, інформація про таке рішення Дніпровської міської ради відсутня. У відповідача не було достатніх правових підстав для надання позивачу відповідних містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки для будівництва будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе. Протиправних дій з боку відповідача по відношенню до позивача допущено не було.    
Третя особа - Дніпровська міська рада, в свою чергу, в апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що, на думку скаржника, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, третя особа зазначає, що вирішальним чинником для прийняття рішення про надання позивачу відповідних містобудівних умов є визначення відповідності між намірами забудови земельної ділянки , тобто функціонального призначення майбутнього об`єкта будівництва, та вимогам містобудівної документації щодо можливості розміщення об`єкта з конкретним функціональним призначенням. В заяві позивача зазначено про наміри будівництва автозаправного комплексу. Тобто, мала місце невідповідність між змістом договору оренди та намірами позивача, що свідчить про недостовірність даних у поданих позивачем документах та є законною підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень. Скаржник також вважає, що у відповідача не було достатніх правових підстав для надання позивачу відповідних містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки для будівництва будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе. Протиправних дій з боку відповідача по відношенню до позивача допущено не було.    
Представником позивача було подано письмовий відзив на апеляційні скарги відповідача та третьої особи. У відзиві стверджує, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, вважає, що підстави для скасування рішення суду відсутні. Стверджує, що отримання містобудівних умов та обмежень відноситься до першого етапу офіційного оформлення будівельних об`єктів і є проектуванням майбутнього будівництва. У оскаржених відмовах визначено дві підстави: виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; в примітках зазначене обґрунтування, що мало місце невідповідність між змістом договору оренди землі та намірами забудови, що може свідчити про недостовірність даних у наданих документах. Але відповідач не обґрунтовує в чому саме виражається невідповідність між договором оренди та намірами забудовника. Просить залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Від представника третьої особи на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п. 3 ч.1 ст. 236 КАС України.
В обґрунтування клопотання стверджує, що наразі Дніпровська міська рада звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС”, і предметом позову є розірвання договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 1210100000:01:236:001 за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро та зобов`язання ТОВ “СІЛЛ СЕРВІС” повернути цю земельну ділянку. Господарським судом Дніпропетровської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №904/1839/24 (копію ухвали суду додано до клопотання). Заявник вважає, що провадження в адміністративній справі повинно бути зупинено до розгляду справи №904/1839/24 Господарським судом Дніпропетровської області, адже ТОВ “СІЛЛ СЕРВІС” може втратити підстави для користування земельною ділянкою.
Від представника позивача надійшов відзив на подане клопотання про зупинення провадження. У відзиві зазначає, що підстави, які наводить заявник клопотання, не є підставами для зупинення провадження у даній справі п.3 ч.1 ст. 236 КАС України. Розгляд Господарським судом справи жодним чином не перешкоджає можливості з`ясування судом обставин у даній справі, оцінці наданих сторонами доказів та ухваленню остаточного рішення.
Колегія суддів, вивчивши обґрунтування клопотання та докази, долучені до нього, ухвалила відмовити у задоволенні такого клопотання.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 236 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства – до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити і оцінити обставини, які є предметом судового розгляду. 
          З огляду на предмет позову у даній справі, зібрані докази, колегія суддів не вбачає  об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, а саме - справи №904/1839/24, отже підстави, визначені в п. 3 ч.1 ст. 236 КАС України для зупинення провадження відсутні.       
Позивач рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог не оскаржує.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Перевіривши доводи апеляційних скарг відповідача та третьої особи, доводи відзиву на апеляційні скарги, матеріали справи, колегія судів приходить до висновку, що скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що 23.10.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС” та Дніпровською міською радою за результатами земельних торгів відповідно до протоколу № 1/10 проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення комунальної власності від 23.10.2020 року та рішення міської ради від 02.09.2020 року № 236/60 укладено Договір оренди землі, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Пустовим С.В., зареєстрований в реєстрі за номером 597.
Об`єктом оренди є земельна ділянка, загальною площею 0,4578 га. 
Категорія землі згідно зі ст. 19 Земельного кодексу України – землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Цільове призначення земельної ділянки (код КВЦПЗ) – 12.11 (для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу).
Договором оренди землі визначено: функціональне використання (вид використання) – для будівництва будівель та споруд придорожньої інфраструктури.
Кадастровий номер 1210100000:01:236:0016.
Право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС” зареєстроване 29.10.2020 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер витягу 230312105, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майно 2164617812101, кадастровий номер 1210100000:01:236:0016, площа 0,4578 га, зі строком оренди до 23.10.2030 року.
Товариством з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС”, на виконання вимог рішення Дніпровської міської ради від 02.09.2020 року № 236/60 “Про проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки, площею 0,4578 га, по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район)”, для участі в земельних торгах було зроблено містобудівний розрахунок “Нове будівництво комплексу дорожнього сервісу по Донецькому шосе, в районі буд. № 2 Д”, який був розглянутий та схвалений для подальшої роботи містобудівною радою Дніпровської міської ради протоколом від 09.10.2020 року № 175.
30.11.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС” звернулося через Центр надання адміністративних послуг із заявою про надання містобудівних умов та обмежень для будівництва будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер 210100000:01:236:0016.
Листом від 14.12.2021 року № 7/20-531 Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради відмовив у видачі містобудівних умов та обмежень відповідно до ч. 4 ст. 29 закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, а саме: неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень, виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці.
16.12.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС” у відповідності до ст. 29 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” повторно звернулося через Центр надання адміністративних послуг із заявою про надання містобудівних умов та обмежень для будівництва будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер 210100000:01:236:0016.
Листом від 29.12.2021 року № 7/20-591 Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради позивачу відмовив у видачі містобудівних умов та обмежень відповідно до ч. 4 ст. 29 закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, а саме: виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці.
18.02.2022 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання протиправною вищевказаної відмови та її скасування.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 року, яке залишене без змін постановами Третього апеляційного адміністративного суду від 21.03.2023 року та Верховного Суду від 06.07.2023 року, у справі № 160/3882/23, позов Товариства з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС” до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, третя особа: Дніпровська міська рада про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково. 
Судами визнано протиправною відмову головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради у видачі Товариству з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС” містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для будівництва будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе за адресою: Донецьке шосе, в районі буд. 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер 1210100000:01:236:0016, викладену в листі від 29.12.2021 року № 7/20-591.
Зобов`язано Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС” про надання містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки від 16.12.2021 року, з урахуванням висновків суду.
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) року від 17.05.2023 року відкрито виконавче провадження № 71826285 з виконання виконавчого листа від 12.05.2023 року № 160/3882/22.
Відповідно до означеної постанови, Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради, для організації роботи з виконання рішення суду щодо повторного розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС”, направлено лист до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур міської ради від 31.05.2023 року № 4/8-296 з проханням внести відомості щодо вищезазначеної постанови про відкриття виконавчого провадження до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва та сформувати відповідну заяву про надання містобудівних умов та обмежень. Створена 02.06.2023 року в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва заява Товариства з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС” про видачу містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:236:0016 для будівництва будівель та споруд станції технічного огляду, автомагазину та кафе по шосе Донецькому в районі буд. 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район,                 м. Дніпро, зареєстрована в Департаменті по роботі з активами Дніпровської міської ради за вх. № 12/1807 від 07.06.2023 року та в Головному архітектурно-планувальному управлінні Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради за вх. № 27/120 від 09.06.2023 року.
За результатами розгляду звернення № 27/120 від 09.06.2023 року начальником відділу забудови головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради Нікон В.В. прийнято рішення від 16.06.2023 року № 7/20-260 (А3126237187121612324), яким відмовлено у видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки відповідно до ч. 4 ст. 29 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, а саме: виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці.
В примітках в обґрунтування  відмови зазначено наступне:
«Між Дніпровською міською радою (орендодавець) та ТОВ “Сілл Сервіс” (орендар) було укладено договір оренди землі віл 23.10.2020 року (далі -договір.) Відповідно до п.1 договору орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для будівництва  будівель та споруд придорожньої інфраструктури, яка розташована по шосе Донецькому в районі буд. 2Д (Амур-Нижньодніпровський район). Відповідно до п. 2 договору функціональне використання (вид використання): для будівництва будівель та споруд придорожньої інфраструктури. Код класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) -12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу. Відповідно до ст. 1 Закону України “Про автомобільні дороги” об`єкти дорожнього сервісу – це спеціально облаштовані місця для зупинки маршрутних транспортних засобів, майданчики для стоянки транспортних засобів, майданчики для відпочинку, видові майданчики, автозаправні станції, пункти технічного обслуговування, мотелі, пункти приймання їжі та питної води, автопавільйони, туалети, урни та контейнери для сміття. В укладеному договорі оренди землі не визначено який саме об`єкт дорожнього сервісу може бути побудований в межах даної земельної ділянки. У заяві від 16.12.2021 року зазначено про наміри отримати містобудівні умови та обмеження для будівництва будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе. З урахуванням зазначеного, мало місце невідповідність між змістом договору оренди землі та намірами забудови, що може свідчити про недостовірність даних у наданих документах. Відповідно до ч. 4 ст. 29 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці є підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень».
Також за результатами розгляду звернення № 27/120 від 09.06.2023 року, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 року у справі № 160/3882/22, постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.05.2023 року ВП № 71826285, директором департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради винесено наказ від 16.06.2023 року № 133 “Про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень”, яким Товариству з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС” відмовлено в наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва “Будівництво будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д, м. Дніпро, кадастровий номер : 1210100000:01:236:0016”.
Також, на звернення №302063-006620-004-04-2022 від 28.04.2022 року щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки 1210100000:01:236:0016 на об`єкт будівництва: для будівництва будівель та споруд придорожньої інфраструктури по Донецькому шосе в районі буд. №2 Д, м. Дніпро  листом головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (код ЄДРПОУ 37454258) від 16.05.2022 року № А2839383250881742509 відмовлено позивачу у видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки відповідно до ч. 4 ст. 29 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, а саме: неподання визначених частиною третьої цієї статті  документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень та 16.05.2022 року Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради прийнято наказ № 122 “Про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень”.
Вважаючи наведені вище рішення протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування та зобовязання відповідача прийняти рішення про видачу позивачу містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки 1210100000:01:236:0016 на об`єкт будівництва: для будівництва будівель та споруд придорожньої інфраструктури по Донецькому шосе в районі буд. АДРЕСА_1 , відповідно до наданого позивачем містобудівного розрахунку.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що, розглядаючи повторно заяву позивача, відповідачем не було враховано висновки суду у справі 160/3882/22, та повторно ухвалені рішення всупереч зазначених висновків. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, а судом не встановлено наявність невідповідностей між змістом договору оренди землі та намірами забудови позивача. Така підстава для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень як відсутність прийнятого орендодавцем рішення про визначення функціонального призначення конкретного об`єкту будівництва та надання згоди на будівництво конкретного об`єкту нерухомості не відповідає приписам законодавства.
Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходив з принципу, що такий спосіб має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.
Суд врахував, що відповідачем не підтверджено належними доказами законність підстави для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень забудови, а відтак, зобов`язання відповідача прийняти рішення про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС” містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки для будівництва будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе за адресою: по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1210100000:01:236:0016, відповідно до наданого Товариством з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС” містобудівного розрахунку, затвердженого протоколом містобудівної ради від 09.10.2020 року за № 175, є належним способом захисту, оскільки у відповідача відсутні альтернативні варіанти поведінки у межах спірних правовідносин, і це не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності врегульовано Законом України “Про регулювання містобудівної діяльності” від 17.02.2011 року № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Відповідно до пункту 8 ч. 1 ст. 1 Закону № 3038-VI, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.
Згідно із ст. 26 Закону № 3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.
Частиною 2, 5 вказаної статті встановлено, що суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 4-1) проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування); 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.
Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону № 3038-VI, основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.
Фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва (ч. 2 ст. 29 Закону № 3038-VI).
Частиною 4 ст. 29 Закону № 3038-VI встановлено, що підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є:
1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;
2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;
3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.
Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень з обґрунтуванням підстав такої відмови надається у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.
Надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу (ч. 6 ст. 29 Закону № 3038-VI).
Судом встановлено, що у відмові відповідача від 16.06.2023 року № 7/20-260 підставою для такої відмови зазначено: виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці.
В примітках як обґрунтування такої відмови зазначено: має місце невідповідність між змістом договору оренди землі та намірами забудови, що може свідчити про недостовірність даних у поданих документах.
Як вірно вказав суд першої інстанції, відповідач таким обґрунтуванням не навів чіткого переліку тих відомостей, які є недостовірними у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, а лише формально послався на Закон України “Про автомобільні дороги”, в якому наведено визначення об`єктів дорожнього сервісу.
Відповідачем в оскарженому рішенні не зазначено конкретної, визначеної законом підстави для відмови в наданні адміністративної послуги із зазначенням переліку документів, які не були додані позивачем до заяви, та які саме недостовірні дані виявлені у документах, що посвідчують право користування земельною ділянкою.
Так, позивачем для одержання містобудівних умов та обмежень серед іншого було подано нотаріально засвідчену копію Договору оренди землі.
При цьому, як свідчать висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 01.05.2023 року у справі № 420/14913/21, зі змісту пункту 2 ч. 3 ст. 29 Закону № 3038-VI слідує, що надання копії документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці є необхідним лише у випадку, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 
Як підтверджено позивачем та неспростовано відповідачем, право користування спірною земельною ділянкою зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Для одержання містобудівних умов та обмежень позивачем подано повний пакет документів, визначений Законом № 3038-VI, що встановлено судовими рішеннями у справі              № 160/3882/22.
Щодо посилання відповідача, як на обґрунтування своєї відмови про наявність невідповідностей між змістом договору оренди землі та намірами забудови, слід зазначити наступне.
Режим забудови територій у населених пунктах визначається в Генеральному плані відповідного населеного пункту, а також розроблених відповідного до нього плані зонування та детальному плані території, які є основними видами містобудівної документації на місцевому рівні.
Означений висновок узгоджується із постановою Верховного Суду від 23.11.2023 року у справі № 420/21826/21.
У свою чергу, невідповідність намірів забудови вимогам зазначеної містобудівної документації на місцевому рівні є самостійною та достатньою підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень.
Згідно з пунктом 4 ч. 5 ст. 29 Закону № 3038-VI, містобудівні умови та обмеження містять гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах (з урахуванням обмежень використання приаеродромних територій, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.
Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.
Пунктами 2, 3, 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 3038-VI визначено, що генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території; план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.
Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону № 3038-VI генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.
На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану.
Частиною 1 ст. 18 Закону № 3038-VI передбачено, що план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.
План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів та підлягає стратегічній екологічній оцінці.
Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону № 3038-VI детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.
Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.
Отже, отримання містобудівних умов та обмежень є однією з обов`язкових стадій будівництва. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації, якою серед іншого є генеральний план населеного пункту, план зонування території (зонінг) та детальний план території.
З аналізу наведених правових норм вбачається, що містобудівні умови та обмеження видаються на підставі містобудівної документації (в цьому випадку місцевого рівня) при зверненні зацікавленої особи до уповноваженого органу з поданням визначеної документації. При цьому, однією з підстав відмови в наданні містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.
Частиною 1 ст. 19 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Статтею 1 Закону України “Про землеустрій” містить визначення поняття “цільове призначення земельної ділянки”, згідно з яким це є її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.
Таким чином, цільове призначення конкретної земельної ділянки фіксується у рішенні уповноваженого органу про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку.
Частинами 1, 2 та 5 ст. 20 ЗК України встановлено, що при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення.
При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення.
Віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо: земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу; земельних ділянок приватної власності - їх власниками.
Єдина умова, яку встановлюють положення ч. 5 ст. 20 ЗК України при самостійному визначені виду використання земельної ділянки її власником/користувачем, є дотримання вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, та необхідність урахування містобудівної документації та документації із землеустрою.
Такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 14.02.2022 року у справі № 826/1606/17, від 09.06.2022 року у справі № 460/2596/20, від 23.11.2023 року у справі № 420/21826/21.
Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства (абзац 2 ч. 2 ст. 24 Закону №3038-VI).
Рішенням Дніпровської міської ради від 02.09.2020 року № 236/60 “Про проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки, площею 0,4578 га, по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амін-Нижньодніпровський район)” земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:01:236:0016 віднесено за основним цільовим призначенням до категорії “Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення”.
При цьому, відповідачем до матеріалів справи не надано доказів щодо зміни цільового призначення земельної ділянки після прийняття Дніпровською міською радою рішення від 02.09.2020 року № 236/60.
Функціональне призначення (вид використання): для будівництва будівель та споруд придорожньої інфраструктури, визначено самим Договором оренди землі.
За приписами ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
За правилами пункту “а” ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням.
Згідно з п. 6 вищевказаного Договору оренди землі передбачено, що земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати ефективному використанню.
Отже, на момент укладання Договору оренди землі, обмеження щодо цільового використання земельної ділянки були відсутні.
Рішенням Дніпровської міської ради від 24.11.2021 року № 88/12 “Про внесення змін до проєкту внесення змін до плану зонування території м. Дніпра” внесено зміни до проєкту внесення змін до плану зонування території м. Дніпра, затвердженого рішенням міської ради від 20.10.2021 року № 212/11, виклавши пояснювальну записку у новій редакції (далі – зонінг).
Згідно ДБН Б.1.1-22:2017 “Склад та зміст плану зонування території”, зонінгом пропонується наступні основні типи зон, зокрема, “ТР” - транспортної інфраструктури.
Зонінгом до зони транспортної віднесено:
1) Зона транспортної інфраструктури ТР-1. До зони відносяться території смуг відводу залізниці, залізничних і автовокзалі, транспортних вузлів, підприємств, установ і організацій залізничного транспортного господарства, призначених для експлуатації, утримання, будівництва, ремонту, розвитку наземних та підземних будівель та інших об`єктів транспорту.
2) Зона відводу залізниці ТР-1-1. До зони відносяться території смуг відводу залізниці, установ і організацій залізничного транспортного господарства.
3) Зона інфраструктури міського та позаміського транспорту Г-ТР-1-2. Призначається для розміщення об`єктів, які поєднують функції громадської забудови та транспортної інфраструктури: залізничні вокзали, автовокзали, річкові вокзали.
4) Зона транспортної інфраструктури населеного пункту ТР-1-3. Зона терміналів, транспортних вузлів, підприємств, АЗК, СТО, великих стоянок, гаражів, установ і організацій транспортного господарства, призначених для експлуатації, утримання, будівництва, ремонту, розвитку наземних та підземних будівель та інших об`єктів транспорту. 
5) Зона аеропортів ТР-1-4. Призначається для розміщення аеропортів, аеровокзалів, терміналів.
6) Зона транспортної інфраструктури ТР-2, до якої відносяться території вулиць, майданів (в межах червоних ліній), доріг, пішохідних вулиць, набережних, бульварів, площ, алей тощо.
Відповідачем не спростовано факт віднесення спірної земельної ділянки до зони транспортної інфраструктури населеного пункту (ТР-1-3), що підтверджується наданими позивачем до матеріалів справи графічними матеріалами.
Зони транспортної інфраструктури населеного пункту, відповідно до зонінгу, призначені для розміщення терміналів, транспортних вузлів, підприємств, АЗК, СТО, великих стоянок, гаражів, установ і організацій транспортного господарства, призначених для експлуатації, утримання, будівництва, ремонту, розвитку наземних та підземних будівель та інших об`єктів транспорту.
Переважними видами використання є: термінали; транспортні вузли; автотранспортні підприємства; об`єкти обслуговування транспорту: АЗС, АЗК, АГЗП, АГЗС, АГНКС, СТО; автостоянки; гаражі, багатоповерхові та підземні гаражі; установи і організації транспортного господарства (призначених для експлуатації, утримання, ремонту, розвитку надземних та підземних будівель та інших об`єктів транспорту); автомийки.
Супутніми видами дозволеного використання є: інженерні мережі; складські приміщення; пункти охорони; заклади торгівлі та обслуговування; заклади громадського харчування; малі архітектурні форми; об`єкти та споруди комунальної та інженерної інфраструктури (в тому числі метрологічні, лабораторні центри, пов`язані з обслуговуванням мереж, обладнання, інженерної інфраструктури); громадські вбиральні; відкриті майданчики для стаціонарного та тимчасового зберігання транспортних засобів.
Отже, придорожня інфраструктура являє собою комплекс будівель та споруд, призначених для обслуговування пасажирів, водіїв та автомобілів. До придорожної інфраструктури можна віднести автозаправні станції, станції технічного обслуговування автомобілів, придорожні готелі та їдальні, майданчики відпочинку, місця стоянок автомобілів, крамниці та кіоски для торгівлі предметами першої необхідності, служби зв`язку, надання медичної та технічної допомоги, організації руху та інформації водіїв про умови руху.
Враховуючи право Товариства з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС” на зазначеній вище земельній ділянці здійснювати будівництво будівель та споруд придорожньої інфраструктури, віднесення земельної ділянки за цільовим призначенням до категорії “Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення”, наявність наміру позивача здійснити на спірній земельній ділянці будівництво будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе, що відноситься до об`єктів дорожнього сервісу, свідчить про протиправність відмови відповідача у видачі позивачу містобудівних умов та обмежень.
Посилання відповідача на необхідності застосування вимог п. 28 Договору оренди землі щодо одержання позивачем письмової згоди орендодавця на зведення в установленому законодавством порядку жилих, виробничих, культурно-побутових та інших будівель і споруд та закладів, багаторічних насаджень, на стадії одержання містобудівних умов та обмежень, є безпідставним. Так, функціональне використання (вид використання) визначено безпосередньо самим Договором оренди землі, це спростовує доводи відповідача про необхідність прийняття з боку орендодавця рішення про визначення функціонального призначення відповідного об`єкту.
Суд першої інстанції вірно вказав, що за наявності містобудівного розрахунку, розглянутого та затвердженого Архітектурно-містобудівною радою при головному архітектурно-планувальному управлінні Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради протоколом від 09.10.2020 року № 175, поданого позивачем для укладання договору оренди землі, а також наданого в пакеті документів для одержання містобудівних умов для обмежень, орендодавець спірної земельної ділянки цілком обізнаний про наміри забудови.
Така підстава для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень як відсутність прийнятого орендодавцем рішення про визначення функціонального призначення конкретного об`єкту будівництва та надання згоди на будівництво конкретного об`єкту нерухомості не відповідає приписам законодавства, викладеним вище.
Більш того, відповідач не обґрунтував необхідності прийняття такого рішення з боку орендодавця на стадії одержання позивачем містобудівних умов та обмежень, що передує стадії розроблення проектної документації.
Таким чином, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, а судом не встановлено наявність невідповідностей між змістом договору оренди землі та намірами забудови позивача.
Щодо дискреційних повноважень відповідача.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.
Так, зокрема, у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 року № 160/3882/22, яке набрало законної сили, визнано протиправною та скасовано відмову головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради у видачі Товариству з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС” містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для будівництва будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе за адресою: Донецьке шосе, в районі будинку 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер 1210100000:01:236:0016, викладену у листі від 29.12.2021 року № 7/20-591. Судом було зобов`язано Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС” про надання містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки від 16.12.2021 року з урахуванням висновків суду.
Проте, розглядаючи повторно заяву позивача, відповідачем не було враховано висновки суду у справі 160/3882/22, та повторно ухвалені рішення всупереч зазначених висновків.
Критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.
Так, спосіб відновлення встановленого судом порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова “може”. При цьому дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом.

Адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, передбаченими, зокрема, частиною четвертою статті 245 КАС України, якою визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У разі відсутності підстав для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень, передбачених частиною четвертою статті 29 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, у спеціально уповноваженого органу містобудування та архітектури виникає обов`язок видати заявнику містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки.
Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01.05.2023 року у справі № 420/14913/21, від 27.06.2023 року у справі № 640/15393/20, від 23.11.2023 року у справі № 420/21826/21.
Як встановлено судом, у спірних правовідносинах відповідач не мав законних підстав для відмови у видачі ТОВ “СІЛЛ СЕРВІС” містобудівних умов та обмежень, що свідчить про відсутність у відповідача можливості вибору конкретного рішення з певного кола варіантів на власний розсуд та наявність обов`язку надати містобудівні умови та обмеження.
Водночас, реалізацією відповідачем своїх дискреційних повноважень при наданні містобудівних умов та обмежень буде вважатися визначення Департаментом змісту таких умов та обмежень.
Така правова позиція відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 05.06.2019 року по справі № 522/6069/14-а, а також правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 01.05.2023 року у справі № 420/14913/21 та від 27.06.2023 року по справі № 640/15393/20.
Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
Як встановлено судовим рішенням у справі № 160/3882/22, що в силу приписів статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України має для суду при розгляді цієї справи преюдиційне значення, позивач під час звернення до відповідача надав всі необхідні документи, визначені ч. 3 ст. 29 Закону № 3038-VI.
Відповідачем не підтверджено належними доказами законність підстав для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень забудови, а відтак, за встановлених у справі обставин,  суд обгрунтовано зобов`язав відповідача прийняти рішення про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС” містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки для будівництва будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер 1210100000:01:236:0016, відповідно до наданого Товариством з обмеженою відповідальністю “СІЛЛ СЕРВІС” містобудівного розрахунку, затвердженого протоколом містобудівної ради від 09.10.2020 року за № 175, і це є належним способом захисту порушеного права позивача.
З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг відповідача та третьої особи не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення таких скарг та скасування оскарженого рішення.
Розподіл судових витрат відповідно до положень ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст. 311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради та Дніпровської міської ради – залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року у справі №160/28581/23  - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена  до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак