ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року	Львів	Справа № 140/30720/23 пров. № А/857/416/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача                              Іщук Л. П.,
суддів                                                  Обрізка І.М., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року (головуючий суддя Плахтій Н.Б., м. Луцьк) у справі № 140/30720/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, 
в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Луганській області від 02.08.2023 №032850004528 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої  статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «в» ч.1  ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.3 ч.2  ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  періоди роботи у колгоспі імені Енгельса у період з 01.01.1982 по 01.10.1983; проходження служби в лавах Української армії в період часу з 25.11.1983 по 24.11.1985; період роботи у ВАТ «Горохівська Родючість» з 24.01.1986 по 24.02.2004; ПП «Агро-Експрес-Сервіс» - в період з 05.10.2017 по 24.04.2019; ПрАТ «Агросвіт-Волинь» - в період з 09.09.2019 по 23.05.2023; зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої  статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 02.08.2023 №032850004528 про відмову в призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.07.2023 про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, зарахувавши до його пільгового стажу періоди роботи з 24.01.1986 по 24.02.2004 у Відкритому акціонерному товаристві «Горохівська «Родючість», з 09.09.2019 по 23.05.2023 у Приватному акціонерному товаристві «Агросвіт-Волинь». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а також не досліджено обставини, що мають значення для справи.
Апеляційна скарга мотивована тим, що на дату подання заяви про призначення пенсії (25.07.2023) позивачу виповнилось 58 років 6 місяців 10 днів, страховий стаж складає 34 роки 1 місяць 1 день (страховий стаж зараховано по 31.03.2023). Вказує, що за записами трудової книжки позивача неможливо визначити характер виконуваної роботи та періоди, які підлягають зарахуванню до спеціального стажу. Звертає увагу на відсутність у позивача необхідного стажу роботи на посаді тракториста-машиніста, а саме, 20 років.
Просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Позивач письмовий відзив на апеляційну скаргу не подав.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові не оскаржується, суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки спірним правовідносинам у цій частині.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 25.07.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком, при цьому в графі «інші відомості, необхідні для призначення пенсії» вказав про посаду тракториста-машиніста (а.с.82).
02.08.2023 ГУ ПФУ в Луганській області прийняло рішення №032850004528 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з непідтвердженням необхідного пільгового стажу роботи на посаді тракториста-машиніста, а саме, 20 років (а.с.84). Даним рішенням визначено, що страховий стаж позивача становить 34 роки 1 місяць 1 день.
Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.
Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної Хартії та ч.1 ст.46  Конституції України, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Водночас у пункті 5  рішення №8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України  зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.
За приписами пунктів 1, 6 частини першої  статті 92 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначає  Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003    (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до пункту 3 частини другої 2  статті 114 Закону №1058-IV  на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу, з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.
Таким чином, обов`язковими умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до норм  Закону №1058-IV  є наявність необхідного страхового стажу (в тому числі пільгового) та досягнення особою визначеного законодавством пенсійного віку.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
До 01.01.2004 стаж роботи підтверджується в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності  Законом №1058-IV.
Порядок підтвердження стажу регламентовано у  статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637  затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Відповідно до п.1-3 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
Відповідно до п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.
Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, позивач у віці 58 років при зверненні із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах подав, зокрема, копію трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 (а.с.21-22) та архівну довідку від 26.03.2020 №184/01-38, видану трудовим архівом Горохівського району Волинської області, довідку від 15.04.2008 №42, видану ВАТ «Горохівська «Родючість», довідку від 06.07.2023 №175, видану ПрАТ «Агросвіт-Волинь».
Архівною довідкою від 26.03.2020 №184/01-38 підтверджуються наступні періоди роботи позивача з липня 1982 року по жовтень 1983 року в колгоспі ім.Енгельса, із зазначенням заробітної плати та кількості відпрацьованих днів, без зазначення посади, та періоди з 24.01.1986 по 23.02.2004 трактористом механізованого загону ВАТ «Горохівська «Родючість» із зазначенням заробітної плати на підставі книг її нарахувань, у яких за 1986-1992, 1997 роки записана посада тракторист, за 1993-1996, 1998-2004 роки  посада не записана.
Довідкою від 15.04.2008 №42 підтверджено період роботи позивача з 24.01.1986 по 24.02.2004 трактористом-машиністом та безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду.
Щодо періоду роботи позивача на посаді тракториста-машиніста с/г виробництва з 09.09.2019 по 23.05.2023, то такий період роботи підтверджується довідкою від 06.07.2023 №175, у якій зазначено про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що поданими документами підтверджується пільговий період роботи позивача на посаді машиніста-тракториста та безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду у період з 24.01.1986 по 24.02.2004 у ВАТ «Горохівська «Родючість» та в період з 09.09.2019 по 23.05.2023 у ПрАТ «Агросвіт-Волинь».
Згідно частини першої  статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  затверджений  постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1  (у редакції  постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).
При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності  постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).
Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі  Постанови  правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.
Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.
Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Аналіз наведених вище положень Порядку № 22-1 свідчить про наступне:
- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;
- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);
- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.
Враховуючи те, що оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, відтак колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, правильно зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву позивача від 25.07.2023 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до пільгового стажу періоди його роботи з 24.01.1986 по 24.02.2004 у ВАТ «Горохівська «Родючість» та в період з 09.09.2019 по 23.05.2023 у ПрАТ «Агросвіт-Волинь».
Інші доводи та аргументи скаржника, наведені ним у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду із правовою оцінкою судом обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.
При обгрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до  ст. 139 КАС України  не здійснюється.
Керуючись ст. 311, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року у справі № 140/30720/23 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	Т. І. Шинкар