УХВАЛА
 
29 травня 2024 року 
м. Київ
 
справа № 756/189/22
провадження № 61-13906св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Фаловської І. М.
суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ситнік О. М.
 
учасники справи:
позивач (відповідач за зустрічним позовом) -  ОСОБА_1 ,
відповідач (позивач за зустрічним позовом) -  ОСОБА_2 , 
треті особи за зустрічним позовом, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Латанія», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_2 , подану адвокатом Браташем Юрієм Павловичем, про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу та розподіл судового збору у справі за первісним позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжята зустрічним позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Латанія», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович, про визнання правочину недійсним, скасування рішень та поділ майна подружжя,
 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та судових рішень
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
У квітні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_1 із зустрічним позовом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Латанія», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко С. А. (далі - приватний нотаріус Михайленко С. А.), про визнання правочину недійсним, скасування рішень та поділ майна подружжя.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 08 грудня 2022 року, що залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 травня 2023 року, первісний позов задоволено. 
У порядку поділу спільного майна подружжя визнано:
за ОСОБА_2 :
транспортний засіб «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, як за особою, яка фактично користується ним; 
транспортний засіб «ВМW Х5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2011 року випуску, як за особою, яка фактично користується ним; 
1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ;
за ОСОБА_1 :
транспортний засіб «Land Rover Range Rover», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2013 року випуску, як за особою, яка фактично користується ним;
1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .
У зустрічному позові відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 01 травня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Браташем Ю. П.,задоволено частково.
Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 травня 2023 року в частині вимог зустрічного позову ОСОБА_2 про стягнення в порядку компенсації 1/2 частини внесків до статутних фондів ТОВ «Креміньпропангаз», ТОВ «Газ Рітейл», ТОВ «Простозем», ТОВ «Де-Люкс», ТОВ «ІТ Інвест», ТОВ «Латанія» та щодо вимог про: визнання недійсним правочину, оформленого актом оцінки вартості та приймання-передання майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ «Латанія», виданого приватним нотаріусом Михайленком С. А.28 вересня 2021 року, серія та номер: 5109, 5110; скасування рішень приватного нотаріуса Михайленка С. А. про державну реєстрацію майна, зазначеного в актіоцінки вартості та приймання-передання майна від28 вересня 2021 року, серія та номер: 5109, 5110, внесеного до статутного капіталу ТОВ «Латанія»; виділення ОСОБА_2 нерухомого майна, зазначеного в актіоцінки вартості та приймання-передання майна від 28 вересня 2021 року, серія та номер: 5109, 5110, внесеного до статутного капіталу ТОВ «Латанія», скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. 
В іншій частині рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 травня 2023 року залишено без змін.
Короткий зміст заяви та заперечень на неї
06 травня 2024 року ОСОБА_2 через адвоката Браташа Ю. П.подала до Верховного Суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та розподіл судового збору. Просила стягнути із  ОСОБА_1 на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 285 000,00 грн, розподілити судовий збір за подання касаційної скарги, а саме: з  ОСОБА_1 на користь держави стягнути 183 594,00 грн, з ОСОБА_2 - 22 700,00 грн. 
08 травня 2024 року ОСОБА_1 через адвоката Братікову О .П. подав до Верховного Суду заперечення на заявупро ухвалення додаткового рішення, які мотивовані тим, що Верховний Суд не ухвалив остаточного рішення та справа по суті ще не вирішена, тому заява не підлягає задоволенню.
Позиція Верховного Суду та застосовані норми права
Заява  ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У справі, що переглядається, Верховний Суд у постанові від 01 травня 2024 року погодився з рішеннями судів попередніх інстанцій в частині задоволення первісного позову ОСОБА_1 та в частині відмови в зустрічному позові ОСОБА_2 (щодо майнових вимог про визнання права власності на транспортні засоби: DAF XF 105.460, 2013 року випуску, Everlast НПЦГ - 4203, 2015 року випуску, DAF FT XF 105.460, 2013 року випуску, LDS NG, 2005 року випуску, на квартиру за адресою:  АДРЕСА_2 ,про стягнення у порядку компенсації 1/2 частини внеску до статутного фонду ТОВ «Марінер») та залишив їх без змін в цій частині.
Отже, питання про стягнення витрат на правничу допомогу на користь  ОСОБА_2 та розподілу судового збору в цій частині вирішуватись не може, оскільки судові рішення в цій частині ухвалені на користь позивача за первісним позовом - ОСОБА_1 .
В іншій частині вимог зустрічного позову  ОСОБА_2 , Верховний Суд не ухвалив остаточного судового рішення та направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Верховний Суд зазначає, що розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат (постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц, провадження № 61-39028св18).
З огляду на вказане Верховний Суд не здійснює розподілу судових витрат та не вирішує питання про стягнення витрат на правничу допомогу.
Враховуючи наведене вище, у задоволенні заяви  ОСОБА_2 , поданої адвокатом Браташем Ю. П., про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу та розподіл судового зборунеобхідно відмовити.
Керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви  ОСОБА_2 , поданої адвокатом Браташем Юрієм Павловичем, про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу та розподіл судового збору у справі за первісним позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про поділ майна подружжята зустрічним позовом  ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Латанія», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович, про визнання правочину недійсним, скасування рішень та поділ майна подружжя, відмовити. 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                               І. М. Фаловська
Судді:                                                                                                          В. М. Ігнатенко
                                                                                                                      С. О. Карпенко
                                                                                                                      А. С. Олійник
О. М. Ситнік