ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 646/5757/19  Номер провадження 22-ц/814/93/24	Головуючий у 1-й інстанції Єжов В.А.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
суддя-доповідач:  Дряниця Ю.В.,
судді:  Пилипчук Л.І., Лобов О.А.
розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Харківміськгаз» про захист прав споживачів,-
в с т а н о в и в:
У серпні 2019 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Харківміськгаз» про захист прав споживачів. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником домоволодіння з прибудовами за адресою: АДРЕСА_1 . 
АТ «Харківміськгаз» здійснювало постачання газу за адресою домоволодіння позивача на підставі договору №1003033765 про надання населенню послуг з газопостачання.
14.06.2019 працівники АТ «Харківміськгаз» у домоволодінні позивача виявили підозру несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, про що склали відповідний акт про виявлені порушення №5172. В той же день працівники АТ «Харківміськгаз» склали протокол №5172 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи. Лічильник був демонтований для направлення на експертизу. Домоволодіння позивача було відключене від системи газопостачання, що, на думку позивача, порушило її права як споживача.
27.06.2019 позивач була запрошена для проведення експертизи лічильника, проте результати експертизи, фото і відеофіксацію вона так і не отримала.
Згідно Акту про порушення №5172 від 14.06.2019 виявлена підозра несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу МКМ G6 заводський №289292; пломба заводу виробника викликає сумнів у справжності; необхідна перевірка в лабораторних умовах. Акт складений слюсарем ОСОБА_5 
17.07.2019 відповідач надав позивачу повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу з вимогою про сплату заборгованості у сумі 67756,15 грн. з додатком актом-розрахунком на підставі акту про порушення від 14.06.2019 №5172 за період з 28.12.2018 по 10.06.2019.
Дії відповідача по нарахуванню збитків за втручання у роботу вузла обліку позивач вважає незаконними, а відомості в актах - такими, що не відповідають дійсності. 
Позивач вказує, що не здійснювала втручання у роботу лічильника, вини у пошкодженні лічильника газу з її боку немає. Акт про порушення містить лише підозру в несанкціонованому втручанні в роботу лічильника, не містить висновків експертизи і не може бути підставою для нарахування суми заборгованості.
Просила суд визнати відомості стосовно підозри несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу МКМ G6 заводський № 289292 в акті про порушення від 14.06.2019 №5172 Акціонерного товариства «Харківміськгаз» (надалі АТ «Харківміськгаз») відділ обслуговування вузлів обліку газу такими, що не відповідають дійсності; визнати повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу від 17.07.2019 та Акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі АТ від 17.07.2019 такими, що не відповідають дійсності.
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 січня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Представник позивача звернулася до суду з апеляційною скаргою на вказане судове рішення, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить його скасувати, ухвалити нове рішення суду, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована доводами, аналогічними доводам позовної заяви. Зокрема вказано, що збитки нараховані на підставі порядку, не зареєстрованому в Міністерстві юстиції України, оплату за спожиті послуги АК «Харківобленерго» ОСОБА_4 сплачувала за умовами укладеного з АК «Харківобленерго» договору. Вина споживача у пошкодженні лічильника відсутня. Суд першої інстанції протиправно не розглянув клопотання позивача про виклик свідків, розглянув справу без проведення судового засідання, не повідомивши позивача про час та місце судового розгляду.
Представником відповідача надано відзив на апеляційну скаргу, у доводах якого вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду – без змін. 
Разом з апеляційною скаргою представником позивача подано заяву про виклик свідків, та клопотання про проведення у справі судової трасологічної експертизи.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року клопотання представника позивача про призначення судової експертизи задоволено. Призначено по справі № 646/5757/19 судову трасологічну експертизу газового лічильника, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Заслуженого професора М.С. Бокаріуса.
07 грудня 2021 року з Національного наукового центру «Інститут судових експертиз» ім. засл.проф. М.С.Бокаріуса до Харківського апеляційного суду повернулись матеріали цивільної справи №646/5757/19 у зв`язку неоплатою коштів за проведення експертизи №19874.
03 лютого 2022 року у відкритому судовому засіданні в залі суду ОСОБА_1 , яка діє інтересах ОСОБА_4 подала повторне клопотання про проведення судової експертизи, виконання, якої просила доручити ХНДІСЕ ім. засл. проф. Бокаріуса М.С..
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03.02.2022 року повторне клопотання ОСОБА_1 , яка діє інтересах ОСОБА_4 , про призначення судової експертизи задоволено. Призначено по справі № 646/5757/19 судову трасологічну експертизу газового лічильника, проведення якої доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз імені Заслуженого професора М.С. Бокаріуса».
Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду Полтавському апеляційному суду.
На виконання ухвали Харківського апеляційного суду від 03.02.2022 року до Полтавського апеляційного суду надійшов висновок експерта №16332 від 21.12.2022 року за результатами проведення судової трасологічної експертизи за матеріалами цивільної справи №646/5757/19. Справа призначена до судового розгляду.
Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Місцевим судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 є власником домоволодіння з прибудовами за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу домоволодіння від 17.01.2008, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Шудріковим І.О., витягом з Державного реєстру правочинів №5305528 від 17.01.2008 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17594250 від 01.02.2008, технічним паспортом на домоволодіння.
Позивач є споживачем послуг з газопостачання, що визнається сторонами у справі.
14.06.2019 представник газопостачальної організації слюсар відділу обслуговування вузлів газу висловив сумнів у правильності роботи встановленого за адресою:  АДРЕСА_1  лічильника газу в зв`язку з підозрою в несанкціонованому втручанні в роботу лічильника МКМ G6 заводський №289292, пломба заводу-виробника викликає сумнів у справжності, потребує перевірку у лабораторних умовах, про що складено акт №5172 про виявлені порушення від 14.06.2019 підписаний представником АТ «Харківміськгаз» та ОСОБА_4 
В п.8 акту зазначено дату та адресу проведення засідання Оператора ГРМ. Акт підписаний як позивачем так і представником відповідача.
Також 14.06.2019 було складено протокол №5172 о/р 1310313367 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи з зазначенням дати, часу та місця проведення експертизи лічильника, куди запрошена споживач ОСОБА_6 . Протокол підписаний споживачем та представником газопостачальної організації.
За результатами огляду лічильника комісією АТ «Харківміськгаз» спільно з ДП «Укрметртестстандарт» складено акт №1435Е експертизи лічильника від 27.06.2019. Експертизою встановлено: пломба-заглушка не відповідає зразку заводу виробника; механічні пошкодження корпусу відлікового пристрою в місці встановлення пломби-заглушки. Констатовано втручання в газовий лічильник. Лічильник визнано непридатним до застосування. Споживач в акті зазначила: «Не погоджуюсь».
З протоколу необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості від 17.07.2019 вбачається, що комісія АТ «Харківміськгаз», розглянувши документи з приводу несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ споживача ОСОБА_4 , прийняла рішення про задоволення акту про порушення від 14.06.2019 №5172. 
Відповідачем складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі АТ «Харківміськгаз» від 17.07.2019, відповідно до якого за період з 28.12.2018 по 10.06.2019 споживачу ОСОБА_4 нараховано вартість необлікованого об`єму газу у сумі 67756,15 грн. Розрахунок вартості зроблено у відповідності до п.1 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (не більше ніж за 6 місяців).
Акт-розрахунок, повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу від 17.07.2019 були направлені та отримані споживачем ОСОБА_6 .
Згідно з повідомленням про припинення газопостачання/розподілу природного газу від 17.07.2019 АТ «Харківміськгаз» повідомило про припинення газопостачання в зв`язку з наявністю заборгованості за природний газ у сумі 67756,15 грн, нарахованої на основі акту про порушення та надано десятиденний термін після отримання повідомлення для її сплати.
Відповідно до акту обстеження системи газопостачання житлового будинку складеного представником АТ «Харківміськгаз» 30.07.2019 за адресою АДРЕСА_1 , споживач ОСОБА_4 газом не користується.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд дійшов висновку, що позивач не довів, що відомості стосовно підозри несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу МКМ G6 заводський №289292 в акті про порушення від 14.06.2019 №5172 не відповідають дійсності. Натомість втручання у роботу лічильника газу МКМ G6 заводський №289292 підтверджено актом №1435Е експертизи лічильника від 27.06.2019, допустимість та достовірність якого під час розгляду не спростовано.
Так само позивачем не доведено достатніми доказами, що повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу від 17.07.2019 та акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі АТ «Харківміськгаз» від 17.07.2019 не відповідають дійсності.
Отже позивачем не доведено наявність підстав для задоволення її позовних вимог, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
При цьому районним судом вказано, що доводи відповідача про обрання позивачем способу захисту не передбаченого діючим законодавством, суд вважає не прийнятним, оскільки згідно з ч.2 ст.5 ЦПК України суд відповідно до викладеної в позові вимоги особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.
Згідно статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Місцевим судом вірно встановлено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що відомості стосовно підозри несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу МКМ G6 заводський №289292 в акті про порушення від 14.06.2019 №5172 не відповідають дійсності.
Згідно висновку експерта №16332 за результатами проведення судової трасологічної експертизи за матеріалами справи №646/5757/19 від 21.12.2022 року пломба-заглушка, яка була встановлена на лічильнику газу «МКМ-U» G6 заводський номер 289292, 2010 року випуску, не відповідає зразкам пломб-заглушок лічильників газу заводу-виробника «PREMAGAS». На частинах лічильника газу «МКМ-U» G6 заводський номер 289292, наданого для дослідження, наявні сліди сторонньої механічної дії, які характерні для слідів втручання в роботу його відлікового пристрою. Зміни у конструкцію лічильника газу «МКМ-U» G6 заводський номер 289292 не вносились.
Отже, обставини, встановлені місцевим судом позивачем у апеляційній скарзі не спростовано, а відомості щодо наявності втручання у роботу лічильника газу «МКМ-U» G6 заводський номер 289292 підтверджено висновком судової трасологічної експертизи.
Разом з цим, щодо позовної вимоги про визнання недійсними повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу від 17.07.2019 року та акту-розрахунку вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу від 17.07.2019 року колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За приписами ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.
Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Виходячи зі змісту ст. ст. 15,16 Цивільного кодексу України,  застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.
Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, до яких, зокрема, відносяться: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Способи захисту за своїм призначенням можуть вважатись визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
За змістом ст.16 Цивільного кодексу України, права та законні інтереси особи захищаються, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, обмежують права та законні інтереси особи.
Тобто, за змістом вказаної норми, суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов`язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту.
Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу його вартості не є рішенням в розумінні статті 16 Цивільного кодексу України та за своїми ознаками до таких рішень не належить, оскільки не є обов`язковими до виконання, а є лише фіксацією перевірки дотримання Кодексу ГРМ. 
Оскарження як дій лише факту складання такого акту, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав. 
Законом України "Про засади функціонування ринку природного газу", Кодексом газорозподільних систем, що був затверджений 30.09.2015р. Постановою №2494, зокрема, главою ХІ цього Кодексу, встановлено порядок складання та розгляду актів про порушення, але вказані законодавчі акти не містять положень про оскарження саме актів експертизи лічильників газу та актів розрахунків.
В силу п. 11 розділу 5 глави ХІ Кодексу ГРМ за результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акту про порушення. При задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. 
З системного аналізу наведених норм права суд доходить висновку, що належним актом Оператора ГРМ щодо застосування до порушника оперативно-господарської санкції є належним чином оформлене рішення комісії з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яке може бути оскаржено.
Оскаржений позивачем акт-розрахунок не є рішенням комісії в розумінні наведених приписів Кодексу ГРМ, а є тільки наслідком рішення комісії, не містить даних про комісію, що розглядала акт про порушення, підписів членів комісії, тощо, тобто може бути використаний як доказ у справі, та не може бути предметом оскарження чи визнання недійсним.
Також, колегія суддів звертає увагу, що оскаржене позивачем повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу від 17.07.2019 року носить лише інформаційний характер, та не є актом (рішенням) Оператора ГРМ, а отже також не може бути предметом оскарження.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок місцевого суду про відмову у задоволенні позову в частині визнання недійсними повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу від 17.07.2019 року та акту-розрахунку вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу від 17.07.2019 року за недоведеністю є безпідставним, оскільки у задоволенні зазначених вимог слід відмовити, з підстав того, що повідомлення та акт-розрахунок не можуть бути предметом оскарження чи визнання їх недійсними, зазначені документи самі по собі не порушують прав позивача, оскільки не носять для нього обов`язкового характеру. З наведеного слідує, що позивачем у даному випадку обрано неналежний спосіб захисту своїх прав та інтересів.
У зв`язку з цим рішення суду першої інстанції слід змінити, виклавши його мотивувальну частину щодо вирішення зазначених позовних вимог в редакції цієї постанови.
Керуючись ст.ст.367, 374, ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, суд, - 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 – задовольнити частково.
Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 січня 2020 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Суддя - доповідач:  Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

О.А. Лобов