справа № 761/28508/23                                              головуючий у суді І інстанції Мальцев Д.О.
провадження № 22-ц/824/161/2024             суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
15 квітня 2024 року                                                                                                   м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого судді - Березовенко Р.В., 
суддів:                         Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,
з участю секретаря   Щавлінського С.Р. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), поданою директором - Мішиєвим Вячеславом Даниловичем на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2023 року у справі за позовом Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» (Київської міської державної адміністрації) про зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
10 серпня 2023 року директор Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Мішиєв Вячеслав Данилович звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» (Київської міської державної адміністрації) про зобов`язання вчинити певні дії, у якому просив:
зобов`язати відповідача здійснити кремацію та поховання ОСОБА_1 без оригіналу свідоцтва про смерть від 17 червня 2021 року серії НОМЕР_1 .
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» (Київської міської державної адміністрації) про зобов`язання вчинити певні дії.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду директор Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Мішиєв Вячеслав Данилович подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2023 року та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апелянт вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що за суб`єктним складом спір у справі є господарським.
Суд не врахував, що позивач звернувся з позовом з метою захисту порушених прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в стаціонарі КНП «Клінічна лікарня «ПСИХІАТРІЯ», та тіло якої по теперішній час перебуває у морзі лікарні.
Зазначає, що спір виник не у зв`язку зі здійсненням позивачем господарської діяльності, а з метою ефективного захисту порушених прав та інтересів ОСОБА_1 (в інтересах якої і був поданий позов) і з метою гарантування державою належного поховання померлої, достойного ставлення до її тіла та безпосередньо запобігання випадку непоховання померлої. При цьому, ОСОБА_1 -Б. за життя була одинокою особою, від поховання якої відмовилися рідні, у зв`язку з чим, КНП «Клінічна лікарня «ПСИХІАТРІЯ» проявляє повагу до гідного ставлення до неї після смерті та намагається здійснити її належне поховання.
За цих обставин, суд першої інстанції мав виходити з того, що спір у даній справі не є спором з господарських правовідносин та не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, а виник з цивільних правовідносин в інтересах фізичної особи ОСОБА_1 -Б.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 листопада 2023 року поновлено Комунальному некомерційному підприємству «Клінічна лікарня «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), поданою директором - Мішиєвим Вячеславом Даниловичем на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2023 року у справі за позовом Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» (Київської міської державної адміністрації) про зобов`язання вчинити певні дії, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 грудня 2023 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.
У судовому засіданні представник Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) - Бондарук Юлія Василівна вимоги апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити, скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2023 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Інші учасники справи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися, однак їх неявка згідно вимог частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
 
Заслухавши думку учасників справи, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
На переконання колегії суддів, оскаржувана ухвала означеним вище вимогам не відповідає, виходячи з наступного.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті провадження, оскільки з врахуванням суті спору, змісту позовних вимог, підстав для звернення до суду з позовом, а також суб`єктний склад учасників справи, зокрема, сторін по справі, якими є юридичні особи, спір необхідно розглядати за правилами господарського судочинства.
Колегія суддів не може повною мірою погодитися з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на таке.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Це означає, що право особи на звернення до суду не може бути обмеженим. Тобто, юрисдикція виникає там, де є спір про право. Предметом юрисдикції є суспільні відносини, які виникають у зв`язку з вирішенням спору. Поняття юрисдикції безпосередньо пов`язано з процесуальним законодавством.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад, а також пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.
Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, ЦПК України, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частини перша та третя статті 3 ЦПК України).
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Звідси можна дійти висновку, що загальні (цивільні) суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.
Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Вирішуючи питання про те, чи можна вважати правовідносини та відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України, щодо віднесення до господарських правовідносин, зокрема правовідносин, які виникають з некомерційної діяльності, спрямованої на забезпечення матеріально-технічних умов функціонування таких суб`єктів. 
У пункті 4.11 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №910/8729/18 визначено ознаки спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду: наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, та спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. 
При цьому, суб`єктний склад спірних правовідносин є формальним критерієм, який має бути оцінений належним судом.
За текстом позовної заяви КНП «Клінічна лікарня «ПСИХІАТРІЯ» звернулося до суду в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в стаціонарі КНП «Клінічна лікарня «ПСИХІАТРІЯ», з метою захисту її особистого немайнового права - належного поховання, достойного ставлення до її тіла та запобігання випадку непоховання померлої, що свідчить про цивільно-правовий характер правовідносин, з яких виник спір.
Однак, на наведене суд першої інстанції уваги не звернув, унаслідок чого прийшов до помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що оскаржувана ухвала постановлена без додержання норм процесуального права, оскільки висновок суду першої інстанції є помилковим та таким, що не ґрунтується на вимогах процесуального закону.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, тому відповідно до положень статті 379 ЦПК України оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
При цьому, апеляційний суд вважає за доцільне звернути увагу суду першої інстанції на необхідність встановлення повноважень позивача діяти від імені та в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , при прийнятті справи до розгляду.
Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), подану директором - Мішиєвим Вячеславом Даниловичем на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2023 року - задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2023 року у справі за позовом Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» (Київської міської державної адміністрації) про зобов`язання вчинити певні дії - скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 19 квітня 2024 року.
 
Головуючий:                                                                                                Р.В. Березовенко
 
Судді:                                                                                                             О.Ф. Лапчевська
 
                    Г.І. Мостова