Справа № 348/1959/21 
Провадження № 22-ц/4808/350/24
Головуючий у 1 інстанції Міськевич О. Я. 
Суддя-доповідач Барков В. М.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

       Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
               головуючого судді:        Баркова В. М.,
       суддів:                Луганської В. М.,
                               Девляшевського В. А.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2023 року, в складі судді Міськевич О.Я., ухвалене в м. Надвірна Івано-Франківської області, у справі за позовом акціонерного товариства «Кредобанк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року позивач акціонерне товариство «Кредобанк» (надалі АТ «Кредобанк») звернулося до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості.
Позовні вимоги мотивує тим, що 18 квітня 2019 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 8908.01.00.2496. Згідно умов договору банк видав відповідачці кредит у сумі 325 000 грн. до 17 квітня 2022 року на здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 18 квітня 2022 року між сторонами укладено договір застави предметом якого є автомобіль. Того ж дня між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 8908.01.00.2496/S-2.
Всупереч умовам договору та вимогам законодавства відповідачка не виконала своїх зобов`язань та станом на 22 червня 2021 року допустила заборгованість за кредитом у розмірі 173 963,49 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 153 456,40 грн.; заборгованості за відсотками в сумі 16 507,09 грн.
Посилаючись на вказані обставини АТ «Кредобанк» просило задовольнити позов та стягнути з відповідачів солідарно заборгованість та судові витрати – 2000,00 грн. понесених банком судові витрати - 2000,00 грн.
Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 жовтня 2023 року до участі в розгляді справи було залучено ТзОВ «Росвен Інвест Україна», як правонаступника АТ «Кредобанк».
Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2023 року позов АТ «Кредобанк», правонаступником якого є ТзОВ «Росвен Інвест Україна» задоволено частково.
Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Росвен Інвест Україна» залишок заборгованості за кредитним договором № 8908.01.00.2496 від 18 квітня 2019 року в сумі 101 485,05 грн. та судовий збір у розмірі 2 609,45 грн. по 1 304,73 грн. з кожного.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення яким у задоволені позову АТ «Кредобанк» відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував того, що позивач на виконання вимог ухвали Надвірнянського районного суду від 22 червня 2023 року не надав оригінали або належним чином завірені копії договору факторингу № 2 від 21 грудня 2021 року додатку № 1 до договору та платіжного доручення. Надані матеріали повністю повторюють надані до позовної заяви додатки, та є неповними. Таким чином вважає, що ТзОВ «Росвен Інвест Україна» не довело, що є правонаступником АТ «Кредобанк». Крім того, поручителя також не було повідомлено про зміну кредитора.
Виходячи з вищенаведеного, вважає що оскаржуване рішення підлягає скасуванню.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив. Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи категорію справи, ціну позову розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.
Суд першої інстанції встановив, що 18 квітня 2019 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 8908.01.00.2496 (т. 1 а.с. 13-19).
Відповідно до п. 2.1. кредитного договору, банк видає позичальнику кредит у сумі 325 000 грн. до 17 квітня 2022 року на здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу.
Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 8908.01.00.2496 від 18 квітня 2019 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 18 квітня 2019 року було укладено договір застави, зареєстрований в реєстрі за № 620 (т. 1 а.с. 20-21).
Відповідно до умов п.п. 1.2, 1.3, 1.6 Договору застави, предметом застави є рухоме майно автотранспортний засіб марки Mercedes-Benz, модель Sprinter 313 СDI, дата випуску 2012, колір - синій, № кузова (шасі) – НОМЕР_1 , 2143 куб.см., реєстраційний номер – НОМЕР_2 .
Заставна вартість предмета застави визначається сторонами у сумі 407 000 грн.
На строк дії договору застави предмет застави залишається у володінні (користуванні) заставодавця за адресою: АДРЕСА_1 .
Також для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 8908.01.00.2496 від 18 квітня 2019 року , між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 8908.01.00.2496/S-2 (т. 1 а.с. 22).
Відповідно до умов п.п. 1.1, 2.6 Договору поруки, Поручитель зобов`язується відповідати Кредитором за виконання Боржником зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту. відсотків та комісій за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за Кредитним договором № 8908.01.00.2496 від 18 квітня 2019 року.
Поручитель та Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором.
Відповідач ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку із чим утворилать заборгованість.
17 січня 2020 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 132, яким запропоновано звернути стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб марки Mercedes-Benz, модель Sprinter 313 СDI, дата випуску 2012, колір - синій, № кузова (шасі) - НОМЕР_1 , 2143 куб.см., реєстраційний номер – НОМЕР_2 ., який належить ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 27-28).
07 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61197621 на підставі вчиненого виконавчого напису нотаріуса № 132 від 17 січня 2020 року (т. 1, а.с. 29-30).
Також 07 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким В.В винесено постанову про опис та арешт майна боржника (т. 1, а.с. 31-32).
20 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким В.В. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (т. 1 а.с. 33-34).
20 серпня 2020 року на сайті ДП «СЕТАМ» було опубліковано предмет застави для проведення електронних торгів за лотом № 439926 стартовою ціною: 231 102 грн., призначено проведення електронних торгів на 09 вересня 2020 року , та зареєстровано 26 заявок на участь у торгах (т. 1 а.с. 38-41).
Відповідно до протоколу № 501332, переможцем проведення електронних торгів від 09 вересня 2020 стала ТОВ ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОМПАНІЯ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОГО НАУКОВО-ДОСЛІДНИЦЬКОГО ІНСТИТУТУ БУДІВЕЛЬНОГО ВИРОБНИЦТВА (Учасник 17), транспортний засіб реалізовано за ціною: 261 100 грн., сума, яку необхідно було перерахувати на рахунок приватного виконавця Витвицького В. В. – 248 045 грн. (т. 1 а.с. 35-42).
16 вересня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким В.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, в якій зазначено, що на рахунок приватного виконавця перераховано 248 045 грн., та розподілено відповідно до ст. 45 ЗУ «Про виконавче провадження», на користь стягувача перераховано 221 693,99 грн., в рахунок погашення боргу за виконавчим документом, залишок недосягнутої заборгованості за виконавчим документом – 101 485,05 грн. (т. 1 а.с. 36-37).
Виконавче провадження закрито на підставі п. 15 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», так як коштів, які надійшли від реалізації заставного майна, виявилось недостатньо для задоволення в повному обсязі вимог АТ «Кредобанк» за виконавчим написом нотаріуса № 132 від 17 січня 2020 року.
Відповідно до виписки про рух коштів та розрахунку заборгованості, грошові кошти від реалізації предмету застави надійшли на рахунок АТ «Кредобанк» 21 вересня 2020 року у розмірі 221 693,99 грн., та розподілились на погашення заборгованості за кредитним договором (т. 1 а. с. 9-12).
17 травня 2021року представник АТ «Кредобанк» звернувся із досудовими вимогами про дострокове стягнення заборгованості до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як до поручителя (т. 1 а.с. 43, 48). Згідно вказаної вимоги станом на 30 квітня 2021 року заборгованість ОСОБА_2 перед АТ «Кредобанк» становить 167 300,26 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту 153 456,40 грн. та заборгованості по відсотках 13 843,86 грн.
22 травня 2021року досудові вимоги було вручено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , особисто, що підтверджується підписом та датою отримання на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т. 1, а.с. 46-47, 51-52). Однак протягом встановлених досудовими вимогами строків ні Поручитель ні Боржник до Банку для добровільного погашення заборгованості не звертались.
21 грудня 2021 року АТ «Кредобанк» відступило ТОВ «Росвен Інвест Україна» право вимоги за кредитним договором № 8908.01.00.2496 від 18 квітня 2019 року про що було укладено письмовий договір (т.1 а.с. 214-217).
Відповідно до п. 3.1 договору відступлення прав вимоги АТ «Кредобанк» відступає ТОВ «Росвен Інвест Україна» (передає у власність) права вимоги в повному обсязі за плату та під фінансування від ТОВ «Росвен Інвест Україна», а ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуває (приймає у власність) від АТ «Кредобанк» права вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату (фінансування) АТ «Кредобанк».
Згідно із додатком № 1 до договору відступлення прав вимоги ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги й за кредитним договором № 8908.01.00.2496 від 18 квітня 2019 року, укладеним між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 (том 1 а.с. 218-219).
Таким чином, відповідно до договору про відступлення права вимоги ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій, в тому числі і права вимоги за кредитним договором № 8908.01.00.2496 від 18 квітня 2019 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Згідно преамбули Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», цей закон визначає види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, порядок їх ліцензування, встановлює державний контроль у сфері ліцензування, відповідальність суб`єктів господарювання га органів ліцензування за порушення законодавства у сфері ліцензування. Згідно ст. 9 цього закону, відповідно до спеціальних законів ліцензуванню підлягає діяльність із надання фінансових послуг (п. 3 ч. 1).
Спеціальним законом, яким врегульовано діяльність із надання фінансових послуг є Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, факторинг є фінансовою послугою.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 цього Закону, державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється: щодо ринку банківських послуг та діяльності з переказу коштів – Національним банком України; щодо ринків цінних паперів та похідних цінних паперів (деривативів) – Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; щодо інших ринків фінансових послуг – Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.
Згідно із п. 5 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та цього Закону. Фінансова установа, що надає послуги з факторингу, може надавати послуги з пов`язаного з цим ведення обліку грошових вимог, надання поруки за виконання боржником свого обов`язку за грошовими вимогами постачальників товарів (послуг) та пред`явлення до сплати грошових вимог від імені постачальників товарів (послуг) або від свого імені, а також інші послуги, спрямовані на одержання коштів від боржника.
ТОВ «Росвен Інвест Україна» зареєстроване як фінансова установа та має відповідну ліцензію.
У відповідності до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові у випадках, встановлених законом.
Враховуючи наведене, позивач, отримавши право грошової вимоги за кредитним договором до боржників, придбав фінансовий актив у юридичної особи.
Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Таким чином, закон не обмежує передачу прав кредитора у зобов`язанні за договором факторингу категорією боржників, право вимоги до яких відступається за цим договором.
З матеріалів справи вбачається, що договір факторингу укладений у відповідності до вимог закону, при його укладенні були дотримані норми ЦК України, які регулюють дані правовідносини, а тому доводи апеляційної скарги щодо неналежності позивача у справі є безпідставними.
Крім того, із вимогами про оспорювання договору відступлення права вимоги відповідачі до суду не зверталися.
Відповідно до положень статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Оскільки з матеріалів справи вбачається, що боржники не сплачували заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі (правова позиція Верховного Суду України у постанові від 23 вересня 2015 року, справа № 6-979цс15), а відтак доводи апеляційної скарги в цій частині також є безпідставними.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення апеляційним судом не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2023 року – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 01 квітня 2024 року.

Судді                                                        В. М. Барков

       В. А. Девляшевський

       В. М. Луганська