ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 травня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 211/2529/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Коршуна А.О.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження судовому засіданні у приміщенні Третього апеляційного адміністративного суду справу за апеляційною скаргою  Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 04.10.2023 в адміністративній справі №211/2529/23 за позовом   ОСОБА_1  до  Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- 

                                                            у с т а н о в и в:

           26.04.2023 року позивач ОСОБА_1 до суду звернувся його представник адвокат Сергієнко Д.М., з вищевказаним позовом та просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС№ 6840219 від 15.04.2023, винесену інспектором 1 бат. 2 роти ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старшим лейтенантом поліції Думановським В.В. відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.
          Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 04.10.2023 в адміністративній справі №211/2529/23 адміністративний позов задоволено частково. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС№6840219 від 15.04.2023, винесену інспектором 1 бат. 2 роти ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старшим лейтенантом поліції Думановським В.В. відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень. У задоволенні решти вимог – відмовлено.
          Висновок суду вмотивований тим, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.
          Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 .
          Вимоги апеляційної скарги відповідач обґрунтовує фактично аналогічними доводами, що наведені ним у відзиві на позов.
          Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.
          Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
          Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).
          Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
          Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.
          Судом установлено, що 15.04.2023 інспектором 1 бат. 2 роти ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старшим лейтенантом поліції Думановським В.В. винесено постанову ЕАС№6840219 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з порушенням ним п. 2.1. а) ПДР України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень.
          Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що водій ОСОБА_1 15.04.2023 о 17.15 год. в м. Кривий Ріг проспект Південний ( Чумацький шлях) біля буд. 36, керував транспортним засобом ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1. а) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.
          Правомірність та обгрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.
          За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
          У відповідності із ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
          Юридичний склад адміністративного правопорушення передбачена нормами права сукупність ознак (елементів), за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Таку сукупність ознак формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона (характеризують зовнішню сторону правопорушення); суб`єкт та суб`єктивна сторона (характеризують внутрішню сторону правопорушення).
          Отже, особа може бути притягнуто до адміністративної відповідальності виключно за умови встановлення складу адміністративного правопорушення.
          Відповідно до ч.4 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
          Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.
          Згідно статті 10 КУАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел).
          Тобто, суб`єктивна сторона, як елемент складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч.4 ст.126 КУпАП, передбачає обов`язкову наявність умислу особи на вчинення такого правопорушення.
          Таким чином, визначаючи наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, обов`язковим є встановлення умислу позивача на вчинення адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона якого полягає в керуванні транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
          У спірному випадку судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що на момент притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, останній не був обізнаний про те, що його було позбавлено права керувати транспортними засобами за рішенням суду.
          В апеляційній скарзі скаржник посилається на рішення від 29.11.2022 Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про те, що ОСОБА_1 було позбавлено права керування за ч. 1 ст. 130 КУПАП на термін 1 рік, однак відповідного рішення до матеріалів справи не було долучено.
          Таким чином, за відсутності доказів того, що позивач, станом на час притягнення його до адміністративної відповідальності, був обізнаний про позбавлення його права керувати транспортними засобами, неможливо стверджувати про наявність в його діях умислу, як суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.126 КУпАП.
          Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за відсутності доказів обізнаності позивача про позбавлення його права керування транспортними засобами, притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП є неправомірним, оскільки за таких умов в його діях відсутній склад такого адміністративного правопорушення.
          З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.
          На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

                                                  ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України- залишити без задоволення, а рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 04.10.2023 в адміністративній справі №211/2529/23 -без змін.
           Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      А.О. Коршун