П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/53/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Шевчук О.П. 
Суддя-доповідач -  Боровицький О. А.   
21 травня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Боровицького О. А. 
суддів:  Курка О. П.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Красилівської міської ради Хмельницької області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Красилівської міської ради Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Красилівської міської ради Хмельницької області в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Красилівської міської ради Хмельницької області щодо розгляду та вирішення мого звернення від 24.08.2023 року, яке направлене на захист та поновлення порушених екологічних прав територіальної громади м.Красилова та моїх, як члена цієї громади, прав; Зобов`язати Красилівську міську раду Хмельницької області розглянути моє звернення від 24.08.2023 року по суті з дотриманням вимог Закону України "Про звернення громадян", за результатами розгляду звернення, з дотриманням вимог Закону України "Про благоустрій населених пунктів" та законодавства про охорону навколишнього природного середовища, використовуючи власні та делеговані державою повноваження, вчинити дії для поновлення порушених екологічних прав територіальної громади м.Красилова та моїх, як члена цієї громади, прав; 
- стягнути з Красилівської міської ради Хмельницької області на мою користь 10 000,00 (десять тисяч) гривень завданої мені моральної (немайнової) шкоди;
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року адміністративний позов задоволено частково.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Також не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25 серпня 2023 року ОСОБА_1 надав звернення від 24.08.2023 Вх. К/970/08-29/23 до міського голови ОСОБА_2 в якому просив: 1. Звернутись до Державної екологічної інспекції України у Хмельницькій області, однією з функцій якої є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог природоохоронного законодавства, у тому числі суб`єктами господарювання, та ініціювати перевірку діяльності приватного підприємця ОСОБА_3 , який здійснює підприємницьку діяльність у споруді, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , де влаштована автомийка та здійснюється мийка автотранспортних засобів та килимових покриттів, на предмет дотримання ним вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; 2. Звернутись до Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області, що здійснює організацію та контроль за дотриманням вимог податкового законодавства суб`єктами господарювання на території Хмельницької області, та ініціювати перевірку діяльності приватного підприємця ОСОБА_3 , що здійснює незаконну (незареєстровану) підприємницьку діяльність у споруді, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , де влаштована автомийка та здійснюється мийка автотранспортних засобів та килимових покриттів, на предмет дотримання ним норм податкового законодавства України; 3. Вчинити інші, передбачені чинним законодавством України, дії для припинення незаконної діяльності ПП ОСОБА_3 , встановлення розміру завданих цією діяльністю довкіллю, територіальній громаді, окремим її членам, збитків та притягнення його до відповідальності за порушення законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, у тому числі подання позову (позовів) до суду про відшкодування шкоди, завданої внаслідок його незаконної господарської діяльності, звернення до правоохоронних та правозахисних органів, установ, організацій.
Листом Красилівської міської ради Хмельницької області Вих. К/970/08-29/23 від 30.08.2023 позивачу надано відповідь на вище зазначене звернення та відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" перенаправлено звернення позивача щодо дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища та норм податкового законодавства України до Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області та Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області.
Не погоджуючись з такою бездіяльністю щодо розгляду свого звернення позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення регулює Закон України від 02.10.1996 № 393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі - Закон № 393).
Відповідно до ст. 3 Закону № 393, заява (клопотання) - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності, а скарга - це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Відповідно до ст.1 Закону №393, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно з ст. 25 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон №280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Відповідно до ст.5 Закону №393, звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути усним чи письмовим. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування кваліфікованого електронного підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається. Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.
Стаття 7 Закону №393 визначає, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Суд зазначає, що у зверненні від 24.08.2023 року, позивач просив на підставі отриманої інформації про обставини, які підтверджені доданими до цього звернення доказами, використовуючи власні та делеговані державою повноваження, вчинити дії для ліквідації негативного впливу та припинення незаконної підприємницької діяльності з миття автотранспорту та килимових покриттів, що здійснюється у споруді, яка належить ОСОБА_3 , якою наноситься шкода інтересам держави, довкіллю та порушуються екологічні права жителів територіальної громади, що призведуть до їх відновлення, у тому числі, але не виключно:
1) Звернутись до Державної екологічної інспекції України у Хмельницькій області, однією з функцій якої є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог природоохоронного законодавства, у тому числі суб`єктами господарювання, та ініціювати перевірку діяльності приватного підприємця ОСОБА_3 , який здійснює підприємницьку діяльність у споруді, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , де влаштована автомийка та здійснюється мийка автотранспортних засобів та килимових покриттів, на предмет дотримання ним вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища;
2) Звернутись до Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області, що здійснює організацію та контроль за дотриманням вимог податкового законодавства суб`єктами господарювання на території Хмельницької області, та ініціювати перевірку діяльності приватного підприємця ОСОБА_3 , що здійснює незаконну (незареєстровану) підприємницьку діяльність у споруді, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , де влаштована автомийка та здійснюється мийка автотранспортних засобів та килимових покриттів, на предмет дотримання ним норм податкового законодавства України.
3) Вчинити інші, передбачені чинним законодавством України, дії для припинення незаконної діяльності ПП ОСОБА_3 , встановлення розміру завданих цією діяльністю довкіллю, територіальній громаді, окремим її членам, збитків та притягнення його до відповідальності за порушення законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, у тому числі подання позову (позовів) до суду про відшкодування шкоди, завданої внаслідок його незаконної господарської діяльності, звернення до правоохоронних та правозахисних органів, установ, організацій.
При цьому, згідно листа від 30.08.2023 №К/970/08-29/23 наданого Красилівською міською радою на звернення позивача від 24.08.2023 вказано, що відповідно до ч.3 ст.7 Закону України "Про звернення громадян" для розгляду та відповідного реагування направлено звернення позивача до Головного управління Державної податкової служби України у Хмельницькій області.
Частина третя стаття сьому Закону №393 вказує, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
З огляду на наведене вище, суд вважає, що відповідачем фактично перенаправлено звернення позивача до Головного управління Державної податкової служби України у Хмельницькій області, однак на думку суду відповідач зобов`язаний був розглянути вказане звернення в порядку та строки Закону України "Про звернення громадян".
Відповідно до ст.20 Закону №393, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.
Суд звертає увагу відповідача, що органом місцевого самоврядування, в порушення положень Закону України "Про звернення громадян", не розглянуто та не вирішено звернення позивача по суті, не здійснено об`єктивної, всебічної і вчасної перевірки викладених у ньому обставин.
Крім того, згідно відповіді Красилівської міської ради встановлено, що відповідач жодних дій зазначених у зверненні не вчинив, а лише перенаправив відповідне звернення іншому органу, що в свою чергу не містить вирішення жодного пункту прохальної частини звернення.
Відповідно до статті 15 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Суд зазначає, що законодавець, передбачаючи право/обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування пересилати за належністю звернення громадян іншому (відповідному) органу чи посадовій особі, мав на меті забезпечити заявнику об`єктивний та всебічний розгляд його заяви (постанова Верховного Суду від 24.11.2021 року у справі №380/2272/20).
Тобто, вказаний обов`язок органів державної влади та місцевого самоврядування щодо пересилання звернення може бути реалізований виключно за визначених умов, зокрема, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень.
Суд зазначає, що відповідач повинен був розглянути та вирішити звернення позивача, оскільки до його компетенції входить вирішення порушених у зверненні питань, тому суди попередніх інстанцій правильно резюмували, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо неналежного розгляду звернення, оскільки подане звернення не розглянуто відповідачем у термін не більше одного місяця від дня його надходження.
Аналогічний висновок щодо вказаної норми права висловив Верховний Суд у постанові від 22.04.2020 у справі № 826/717/16.
Отже, з огляду на наведене вище подане звернення позивача від 24.08.2023 станом на момент розгляду справи належним чином не розглянуто, а тому за для захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути звернення позивача від 24.08.2023.
Таким чином, суд приходить до висновку що позивач частково довів позовні вимоги, зокрема, щодо бездіяльності відповідача при розгляді його звернення від 24.08.2023, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову не довів що не порушив Закон №393/96-ВР та права позивача, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов задовольняється частково. З урахуванням встановлених обставин у цій адміністративній справі, належним захистом порушеного права та його відновлення буде зобов`язання відповідача повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 24.08.2023 року по суті , з дотриманням вимог Закону №393/96-ВР та встановленого судом у цій справі.
Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 10000,00 грн., колегія суддів звертає увагу на наступне.
Згідно статті 56 Конституції України, якою визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, приписами ч.ч 1, 2 статті 23 Цивільного кодексу України де передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини частина 1 статті 1167 Цивільного кодексу України).
Пункт 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно з пунктами 4, 5 зазначеної постанови у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами цей розмір підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.   Дану частину позовних вимог позивач мотивував тим, що неправомірними діями відповідача, йому нанесено моральні збитки.
З урахуванням обставин справи, наявних у справі письмових доказів факт заподіяння   моральної шкоди позивачем не доведено, позаяк позивачем не зазначено, в чому саме полягають моральні страждання, їх характер та тривалість, з яких міркувань останній виходив визнаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Стосовно заяви про судові витрати пов`язаних з правничою допомогою в розмірі 24 000,00 грн, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За визначенням ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У свою чергу, відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до частини 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У частинах 4, 5 статті 134 КАС України запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Аналіз наведених вище норм дає підстави дійти висновку, що законодавець не визначив мінімальних та граничних меж, які стосуються витрат на правову допомогу. При цьому, законодавством також і не визначено будь-якого іншого порядку/методики, який давав би змогу суду дійти чітких висновків з посиланням на спеціальну норму щодо співмірності понесених витрат та відповідного виду і обсягу робіт.
Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 9 статті 139 КАС України).
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надані суду:
- договір про надання правової допомоги від 18.12.2023;
- детальний опис виконаних від 04.03.2024 на суму 24 000,00 грн;
- акт виконаних робіт №5/03 від 04.03.2024 на суму 24 000,00 грн.
Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, суд робить висновок, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально.
Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.08.2019 справа №915/237/18.
Враховуючи, що дана справа була розглянута у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, оскільки не є складною через сформовану судову практику розгляду даної категорії справ, з огляду на вимоги щодо співмірності, суд дійшов висновку про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу до 1000,00 грн, які підлягають стягненню з Красилівської міської ради Хмельницької області. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги ОСОБА_1 та Красилівської міської ради Хмельницької області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року - без змін.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Красилівської міської ради Хмельницької області.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Курко О. П.    Шидловський В.Б.