Справа № 128/214/21
Провадження № 22-ц/801/847/2024
Категорія: 68
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондаренко О. І.
Доповідач:Оніщук В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року	Справа № 128/214/21	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Оніщука В. В. (суддя-доповідач),
суддів: Медвецького С. К., Копаничук С. Г.
з участю секретаря судового засідання Литвина С.С.,

учасники справи:
позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) – ОСОБА_1 ,
відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) – ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Служба у справах дітей Вінницької міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 15 лютого 2024 року, постановлену у складі судді Бондаренко О. І. в залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог 
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.
У березні 2021 року ОСОБА_2 звернулась в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визначення способу участі у вихованні дитини та визначення місця проживання дитини з матір`ю.
15 лютого 2024 року від представника ОСОБА_1 до суду першої інстанції надійшло клопотання про залишення зустрічного позову ОСОБА_2 без розгляду у зв`язку із тим, що ОСОБА_2 та її представник тривалий час, регулярно не з`являються у судові засідання.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 15 лютого 2024 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про визначення способу участі у вихованні дитини та визначення місця проживання дитини з матір`ю було залишено без розгляду. 
Продовжено розгляд цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.
При цьому суд першої інстанції виходив із того, що судові засідання, здебільшого, відкладалися за клопотаннями відповідача – позивача ОСОБА_2 . Підставами для відкладення розгляду справи зазначалися: воєнний стан, неможливість прибути в судове засідання за станом здоров`я (відповідних доказів надано не було), сімейні обставини, зайнятість на роботі, відпустка представника, який вже є третім представником ОСОБА_2 , оскільки з попередніми представниками розірвано угоди про надання правничої допомоги. При цьому, вказані заяви про відкладення розгляду справи надавалися ОСОБА_2 за декілька днів до судового засідання особисто через канцелярію суду.
Враховуючи процесуальну поведінку ОСОБА_2 – систематичне подання заяв про безпідставне відкладення розгляду справи, неявка в судові засідання, суд розцінив її дії як прояв небажання сприяти виконанню завдання цивільного судочинства та зловживання процесуальними правами і прийшов до висновку про залишення зустрічного позову ОСОБА_2 без розгляду через зловживання процесуальними правами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Оніщук В. В., судді: Копаничук С. Г., Медвецький С. К.
Ухвалами Вінницького апеляційного суду від 15 березня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, а також витребувано справу із суду першої інстанції.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29 березня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04 квітня 2024 року справу призначено до розгляду на 18 квітня 2024 року о 10 год. 40 хв. 

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_2 належним чином судові повістки про день та час судового засідання не отримувала, а ті, які отримувала, то невчасно, тому і змушена була повідомляти суд про неможливість своєї явки в судові засідання безпосередньо перед днем судових засідань. ОСОБА_2 працює педагогом, тому по графіку роботи у неї не було можливості бути присутньою в судових засіданнях у зв`язку із зайнятістю по роботі. У ОСОБА_2 дитина часто хворіла і з цих же причин вона також не мала змоги отримати відповідну довідку у лікаря і надати її в суд. ОСОБА_2 змінювала представників через неможливість оплати за юридичні послуги, а безоплатну допомогу їй не можуть надати, тому що вона працює.
Із висновками суду першої інстанції про зловживання правами ОСОБА_2 не погоджується, зазначає, що так складались обставини.
Також ОСОБА_2 не зрозуміло яке відношення до цієї справи має Служба у справах дітей, яку було замінено на Вінницьку районну державну адміністрацію.
Окрім того при залишенні позову без розгляду не була з`ясована думка третьої особи, що є істотним процесуальним порушенням.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник апеляційну скаргу підтримали з посиланням на викладені у ній підстави.
Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечувала. 

Фактичні обставини справи, встановлені судом
27 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Комісія з питань захисту прав дитини Вінницької районної державної адміністрації, про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею (а. с. 2-42, том 1).
12 березня 2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Комісія з питань захисту прав дитини Вінницької районної державної адміністрації, про визначення способу участі у вихованні дитини та визначення місця проживання дитини з матір`ю (а. с. 53-97, том 1).
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 12 березня 2021 року вказані позовні заяви об`єднані в одне провадження (а. с. 100, том 1).
05 квітня 2021 року від представника ОСОБА_2 – адвоката Чернякової М. А. надійшло клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 06 квітня 2021 року, для ознайомлення із відзивом на зустрічну позовну заяву (а. с. 151, том 1).
У підготовче судове засідання 24 червня 2021 року ОСОБА_2 з`явилася та під розписку була повідомлена про відкладення судового засідання на 05 серпня 2021 року (а. с. 162-163, том 1).
У підготовче судове засідання 05 серпня 2021 року ОСОБА_2 з`явилася та під розписку була повідомлена про відкладення судового засідання на 27 жовтня 2021 року (а. с. 176, 179, том 1).
27 жовтня 2021 року ОСОБА_2 особисто через канцелярію суду подала клопотання про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку із ненадходженням висновку від Служби у справах дітей Вінницької міської ради (а. с. 188, том 1).
27 жовтня 2021 року підготовче судове засідання було відкладене на 08 грудня 2021 року, про що ОСОБА_2 була повідомлена під розписку (а. с. 191, 192, том 1).
08 грудня 2021 року ОСОБА_2 особисто через канцелярію суду подала заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із хворобою дитини. Доказів захворювання до заяви не долучено (а. с. 193, том 1).
08 грудня 2021 року судове засідання відкладено на 20 січня 2022 року (а. с. 196, том 1).
19 січня 2022 року до суду надійшло клопотання від адвоката Байдака В. Г., у якому той просив відкласти судове засідання, призначене на 20 січня 2022 року, у зв`язку із укладенням із ОСОБА_2 договору про надання правничої допомоги (а. с. 215, том 1).
20 січня 2022 року судове засідання відкладено на 22 лютого 2022 року (а. с. 196, том 1), про що адвокат був повідомлений 24 січня 2022 року засобами поштового зв`язку (а. с. 6, том 2).
22 лютого 2022 року судове засідання було відкладене на 11 травня 2022 року (а. с. 8, том 2).
10 травня 2022 року від адвоката Байдака В. Г. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із воєнним станом (а. с. 9, том 2).
11 травня 2022 року судове засідання було відкладене на 29 липня 2022 року (а. с. 14, том 2), про що адвокат Байдак В. Г. був повідомлений 19 травня 2022 року засобами поштового зв`язку (а. с. 19, том 2).
27 липня 2022 року від адвоката Байдака В. Г. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із воєнним станом та тим, що ОСОБА_2 бажає особисто приймати участь у судових засіданням, але не може з`явитись. Причини неможливості неявки не зазначено (а. с. 20, том 2).
29 липня 2022 року судове засідання не відбулося у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги, розгляд справи відкладено на 16 вересня 2022 року (а. с. 41, том 2), про що адвокат Байдак В. Г. був повідомлений 05 серпня 2022 року засобами поштового зв`язку (а. с. 43, том 2).
15 вересня 2022 року від адвоката Байдака В. Г. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із воєнним станом та тим, що ОСОБА_2 бажає особисто приймати участь у судових засіданнях, але не може з`явитись. Причини неможливості неявки не зазначено (а. с. 50, том 2).
16 вересня 2022 року судове засідання було відкладене на 29 листопада 2022 року (а. с. 51, том 2), про що ОСОБА_2 була повідомлена 27 вересня 2022 року засобами електронного зв`язку (а. с. 53, том 2)
28 листопада 2022 року від адвоката Байдака В. Г. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із воєнним станом та тим, що ОСОБА_2 бажає особисто приймати участь у судових засіданнях, але не може з`явитись у зв`язку із хворобою дитини. Доказів захворювання не долучено (а. с. 55, том 2).
29 листопада 2022 року судове засідання було відкладено на 18 січня 2023 року (а. с. 56, том 2), про що адвокат Байдак В. Г. був повідомлений 01 грудня 2022 року засобами поштового зв`язку (а. с. 58, том 2), а ОСОБА_2 – 30 листопада 2022 року засобами електронного зв`язку (а. с. 59, том 2).
17 січня 2023 року від адвоката Байдака В. Г. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із воєнним станом та тим, що ОСОБА_2 бажає особисто приймати участь у судових засіданням, але не може з`явитись. Причини неможливості неявки не зазначено. Крім того адвокат зайнятий у іншій справі (а. с. 73, том 2).
17 січня 2023 року судове засідання відкладено на 02 березня 2023 року (а. с. 76, том 2), про що адвокат Байдак В. Г. був повідомлений 26 січня 2023 року засобами поштового зв`язку (а. с. 79, том 2), а ОСОБА_2 – 25 січня 2022 року засобами електронного зв`язку (а. с. 78, том 2).
02 березня 2023 року від ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із воєнним станом та тим, що вона бажає особисто приймати участь у судових засіданням, але не може з`явитися через повітряні тривоги, відсутність у суді бомбосховища, боязнь з своє здоров`я та здоров`я сина. Крім того адвокат зайнятий у іншій справі (а. с. 95, том 2).
02 березня 2023 року розгляд справи було відкладено на 04 квітня 2023 року (а. с. 98, том 2), про що адвокат Байдак В. Г. був повідомлений під розписку (а. с. 99, том 2), а ОСОБА_2 – засобами поштового зв`язку 07 березня 2023 року (а. с. 210, том 2).
Із 09 березня 2023 року по 28 березня 2023 року справа перебувала у провадженні Вінницького апеляційного суду та була повернута до Вінницького районного суду Вінницької області 07 квітня 2023 року (а. с. 213, том 2).
03 квітня 2023 року від ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 04 квітня 2023 року у зв`язку із воєнним станом та тим, що вона бажає особисто приймати участь у судових засіданням, але не може з`явитися через повітряні тривоги, відсутність у суді бомбосховища, боязнь за своє здоров`я та здоров`я сина, хворобу сина 30 березня 2023 року. Доказів захворювання не долучено (а. с. 211, том 2).
04 квітня 2023 року розгляд справи було відкладено на 15 травня 2023 року (а. с. 212, том 2), про що ОСОБА_2 була повідомлена 06 квітня 2022 року засобами електронного зв`язку (а. с. 217, том 2).
12 травня 2023 року від адвоката Вдовцової Л. В. надійшло клопотання, у якому вона просила відкласти судове засідання, призначене на 15 травня 2023 року, у зв`язку із укладенням із ОСОБА_2 договору про надання правничої допомоги (а. с. 41, том 3).
12 травня 2023 року судове засідання відкладено на 19 липня 2023 року (а. с. 42, том 3), про що адвокат Вдовцова Л. К. та ОСОБА_2 були повідомлені 19 травня 2023 року засобами електронного зв`язку (а. с. 44, 45, том 3).
18 липня 2023 року від ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із перебуванням адвоката Вдовцової Л. К. у відпустці. Доказів зазначеного не долучено (а. с. 56, том 3).
19 липня 2023 року судове засідання відкладено на 21 серпня 2023 року (а. с. 42, том 3), про що адвокат Вдовцова Л. К. та ОСОБА_2 були повідомлені 27 липня 2023 року засобами електронного зв`язку (а. с. 68, 70, том 3).
18 серпня 2023 від ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із перебуванням адвоката Вдовцової Л. К. у відпустці. Надано докази зазначеного (а. с. 71-72, том 3).
21 серпня 2023 року судове засідання відкладено на 24 жовтня 2023 року (а. с. 73, том 3), про що адвокат Вдовцова Л. К. та ОСОБА_2 були повідомлені 27 липня 2023 року засобами електронного зв`язку (а. с. 75, 76, том 3).
23 жовтня 2023 року від ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із тим, що вона не може бути присутня через стан здоров`я та за сімейними обставинами (а. с. 78, том 3).
24 жовтня 2023 року судове засідання відкладено на 22 листопада 2023 року (а. с. 79, том 3), про що адвокат Вдовцова Л. К. та ОСОБА_2 були повідомлені 26 жовтня 2023 року засобами електронного зв`язку (а. с. 80, 83, том 3).
20 листопада 2023 року від ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із тим, що вона не може бути присутня через стан здоров`я (захворіла) та через зайнятість на роботі. Доказів вказаного не долучено (а. с. 84, том 3).
22 листопада 2023 року судове засідання відкладено на 26 грудня 2023 року (а. с. 85, том 3), про що адвокат Вдовцова Л. К. та ОСОБА_2 були повідомлені 26 жовтня 2023 року засобами електронного зв`язку (а. с. 87, 89, том 3).
26 грудня 2023 року судове засідання відкладено на 15 лютого 2023 року (а. с. 90, том 3), про що адвокат Вдовцова Л. К. та Марингевич А. Г. були повідомлені 26 грудня 2023 року засобами електронного зв`язку (зворот а. с. 92, 94, том 3).
12 лютого 2024 року від ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із тим, що вона дуже зайнята на роботі. Доказів вказаного не долучено (а. с. 96, том 3).

Позиція суду апеляційної інстанції
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає у повній мірі.
Положеннями ст. 189 ЦПК України визначено завдання та строк підготовчого провадження, зокрема підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.
Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче судове засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Згідно вимог п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, на учасників судового процесу та їхніх представників покладається обов`язок добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, учасники справи, які задіяні в ході судового розгляду, зобов`язані з розумним інтервалом часу цікавитися щодо провадження у справі, добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (див. наприклад рішення Європейського суду прав людини у справі “Каракуця проти України”).
Особливу стурбованість щодо розгляду справи зобов`язана демонструвати особа, за ініціативою якої розпочато судовий розгляд. Від такої особи вимагається особлива сумлінність. Позивач зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Водночас, суд, на який покладено обов`язок керування справою, зобов`язаний запобігати невиправданим затягуванням, для чого використовувати всі, передбачені законодавством, процесуальні механізми.
Так, у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 18.12.2019 у справі № 9901/949/18 (провадження № 11-1179заі19) та від 27.05.2020 у справі № 9901/11/19 (провадження № 11-122заі20) дійшла висновку, що загальнообов`язкові процесуальні правила є певною формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права. Водночас ці правила прописують наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження.
Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.
У справі, що розглядається, звернувшись в суд із зустрічним позовом 12 березня 2021 року, ОСОБА_2 у підготовче судове засідання з`явилася лише 17 березня 2021 року (а. с. 105, том 1), 24 червня 2021 року (а. с. 162, том 1), 05 серпня 2021 року (а. с. 176, том 1).
Як було встановлено у ході апеляційного розгляду справи, що після цього ОСОБА_2 та її представники перед кожним судовим засіданням заявляли клопотання про відкладення, у переважній більшості випадків не надаючи доказів причин неявки до суду.
Таким чином протягом трьох років у справі до цього часу не закінчено підготовче провадження та не розпочато розгляд справи по суті.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що про судові засідання вона не була повідомлена або повідомлялась не завчасно, адже такі доводи повністю спростовуються матеріалами справи. При цьому апеляційний суд враховує, що на а. с. 99, том 1 знаходиться заява ОСОБА_2 про надсилання їй повісток у електронному вигляді на зазначений номер телефону.
Доводи про те, що ОСОБА_2 не зрозуміло яке відношення до цієї справи має Служба у справах дітей, яку було замінено на Вінницьку районну державну адміністрацію, не заслуговують на увагу, оскільки:
-ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 07 квітня 2021 року третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Комісію з питань захисту прав дитини Вінницької районної державної адміністрації замінено на Вінницьку районну державну адміністрацію (а. с. 155, том 1)
-ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 05 серпня 2021 року третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Вінницьку районну державну адміністрацію замінено на Службу у справах дітей Вінницької міської ради за клопотанням самої ОСОБА_2 (а. с. 177-178, том 1).
Твердження скаржниці про те, що суд першої інстанції допустив істотне процесуальне порушення, не з`ясувавши думку Служби у справах дітей Вінницької міської ради про залишення позову ОСОБА_2 без розгляду, колегія суддів відхиляє, оскільки такої вимоги процесуальний закон не містить.
Суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини та, враховуючи процесуальну поведінку ОСОБА_2 – систематичне подання заяв про безпідставне відкладення розгляду справи, неявка в судові засідання, правильно розцінив її дії як прояв небажання сприяти виконанню завдання цивільного судочинства та зловживання процесуальними правами.
Ураховуючи викладене, колегія суддів повністю погоджується із висновками суду першої інстанції про залишення без розгляду зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про визначення способу участі у вихованні дитини та визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, понесені судові витрати в суді апеляційної інстанції слід залишити за ОСОБА_2 ..

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 15 лютого 2024 року залишити без змін.
Судові витрати у зв`язку із переглядом справ в суді апеляційної інстанції залишити за ОСОБА_2 .
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий                                                                               В. В. Оніщук

Судді                                                                                      С. К. Медвецький

                                                                                         С. Г. Копаничук