break-word'> 

УХВАЛА
10 червня 2024 року
м. Київ
 
справа № 592/12639/18 
провадження № 51-5307ск21
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_4  на ухвалу Сумського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року,
 
встановив:
 
Сумський апеляційний суд ухвалою від 22 квітня 2024 року відмовив у задоволенні апеляційних скарг засудженого ОСОБА_4 та захисника 
ОСОБА_5 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 квітня 
2023 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог п.  4 ч. 2 цієї статті. 
 
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з ухвалою суду апеляційної інстанції від 22 квітня 2024 року, водночас не конкретизує які порушення допустив цей суд ухвалюючи рішення.
 
Відповідно до ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
 
Однак, всупереч наведеним положенням кримінального процесуального закону, з касаційної скарги засудженого неможливо зрозуміти, яких порушень допустився суд апеляційної інстанції, як ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення та чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення касаційним судом, відповідно до ст. 438 КПК.
 
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК, підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
 
Крім цього, засуджений не вказує конкретних порушень закону, допущених апеляційним судом при постановленні ухвали за результатами розгляду апеляційної скарги, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на ті доводи, що наведені в ній.
 
Таким чином, засудженому необхідно належним чином обґрунтувати свою позицію які порушення допущено судом апеляційної інстанцій, що є підставою для зміни або скасування судового рішення згідно з ч. 1 ст. 438 КПК, та належно систематизувати викладені у касаційній скарзі доводи.
 
Оскільки касаційна скарга ОСОБА_4 не відповідає вимогам, передбаченим     ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків (засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено встановленого за ухвалою суду строку під час повторного звернення до суду). 
 
Керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд 
 
постановив:
 
Касаційну скаргуОСОБА_4 ухвалу Сумського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року залишити без руху та надати скаржнику для усунення виявлених недоліків п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали. 
 
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                      ОСОБА_3