ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1187/24 Справа № 243/7058/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Д.В. Воронков Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 травня 2024 року                                                                м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Кулініч Ю.А., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Шведи А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Шведи А.М. на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2024 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:
Згідно постанови, 26 листопада 2023 року о 07 годині 50 хвилин в м. Слов`янськ по вул. Смольна, біля будинку №175 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Аlcotest, так і в медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Шведа А.М. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати постанову та  закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки справу розглянуто за відсутності захисника та ОСОБА_1 . Копія постанови отримана захисником 21.02.2024 року. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1  не вчиняв адміністративного правопорушення, від проходження огляду не відмовлявся та керував транспортним засобом у тверезому стані. Судом не в повній мірі з`ясовано обставини справи, не витребувано та не досліджено повний відеозапис з нагрудних камер поліцейських з відображенням подій 26.11.2023 року з моменту зупинки транспортного засобу, який би повністю підтвердив надані ОСОБА_1  пояснення щодо його згоди на проходження огляду та створення працівниками поліції  неприйнятних умов для його проходження. Звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а долучені до протоколу відеозаписи не відображають тих ознак сп`яніння, про які зазначено у протоколі. Вказує, що судом безпідставно не прийнято в якості доказу довідку за результатами медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, яка підтверджує перебування ОСОБА_1 у тверезому стані.

Перевіривши матеріали справи,заслухавши захисника та ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді має бути поновлений, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Відповідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не виконав, що й призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 647103 від 26.11.2023 року, згідно якого 26 листопада 2023 року о 07 годині 50 хвилин в м. Слов`янськ по вул. Смольна, біля будинку №175, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора Аlcotest та проведення такого огляду у медичному закладі у встновленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Рапортом працівника поліції, в якому викладені обставини виявлення правопорушення.
Відеозаписом до протоколу, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер та в медичному закладі.
Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі – Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі – Інструкція).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, за наявності  ознак, передбачених п.3 розділу 1 цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп`яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 
Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП. 
Зазначена Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції в разі підозри про перебування водія у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.
Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв`язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від любого запропонованого (в разі підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення. 
Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, вважаю що вимоги інструкції жодним чином не порушені та дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, яка передбачає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.
Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами, тому підстави для визнання протоколу недопустимим доказом у суду відсутні. 
Щодо доводів апелянта про те, що долучений до протоколу відеозапис не містить відображення подій 26.11.2023 року з моменту зупинки транспортного засобу, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.
На долученому до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписі відображено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.
Вказаний відеозапис надає можливість об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Отже, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, апеляційний суд вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому доводи апеляційної скарги про те, що судом не було належним чином з`ясовано та досліджено обставини справи не заслуговують на увагу.
Доводи захисника про те, що суд не взяв до уваги довідку про відсутність у ОСОБА_1  ознак сп`яніння на увагу не заслуговують, оскільки даний результат отриманий з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, згідно яких медичний огляд в закладі охорони здоров`я щодо визначення стану сп`яніння має проводитись виключно в присутності працівника поліції.
Посилання захисника на упереджене ставлення до ОСОБА_1 працівників поліції та створення неприйнятних умов для проходження огляду на стан сп`яніння також не знайшли свого підтвердження.
Як убачається з відеозапису, ОСОБА_1 після спілкування по телефону, на вимогу патрульного поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився від проходження огляду, як на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер», так і в медичному закладі, оскільки поспішав на роботу. Жодних претензій до працівників поліції, незгоди з їх діями не висловлював, усних чи письмових зауважень до протоколу не надав.
Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.
Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Шведі А.М. строк на апеляційне оскарження постанови судді.
Апеляційну скаргу захисника Шведи А.М. залишити без задоволення.
Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя