Справа №447/3173/23                                 Головуючий у 1 інстанції:Бачун О.І. 
Провадження №22-ц/811/3643/23                 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,
секретарка: Псярук О.В.,

за участі в судовому засіданні представниці позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області в складі судді Бачуна О.І. від 22 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа ОСОБА_3 про зняття арешту із нерухомого майна, -

в с т а н о в и л а : 

рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 22 листопада 2023 року позов задоволено частково.
Знято арешт накладений постановою державного виконавця Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колодій І.С. від 10.05.2023 року на квартиру АДРЕСА_1 .
В решті позову відмовлено.
Вказане рішення оскаржила ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі просить скасувати частково рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 22 листопада 2023 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги щодо скасування арешту на квартиру АДРЕСА_2 та в цій частині ухвалити нове рішення, яким задовольнити дану позовну вимогу повністю, скасувавши арешт на дану квартиру.
Зазначає, що судове рішення в частині відмови у задоволенні позовної вимоги щодо зняття арешту з квартири АДРЕСА_2 , яка належить позивачу на праві приватної власності є незаконним та суперечить вимогам ч.4 п.7 статті 59 Закону України « Про виконавче провадження», тому підлягає до скасування та ухвалення в цій частині нового рішення. Оскільки ним добровільно погашена заборгованість по сплаті аліментів і він своєчасно сплачує аліменти.Вважає, що на даний час є безпідставним обтяження майна позивача у вигляді даної квартири, оскільки це створює йому перешкоди в користуванні та розпорядженні даною квартирою.
В судове засідання окрім представниці позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , інші учасники справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, зважаючи на те, що такі особи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України, а від Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представниці позивача на підтримання апеляційної скарг, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
       Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 55 Конституції України, 59 Закону України «Про виконавче провадження», 316 ЦК України, 12, 13, 258-259, 263-265 ЦПК Українита задовольняючи позов частково виходив з того, що на підставі судового наказу №447/3428/21 виданого Миколаївським районним судом Львівської області 02.11.2021 з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Постановою державного виконавця Колодій І.С. серії ВП №67414605 від 08.11.2021року відкрито виконавче провадження з приводу виконання судового наказу №447/3428/21 від 02.11.2021.   Вказану постанову супровідним листом від 08.11.2021року №19-21-28/17868 направлено ОСОБА_5 для відома та виконання. Постановою державного виконавця Миколаївського ВДВС у Стрийському районі Львівської області Колодій І.С. серії ВП №67414605 від 10.05.2023року накладено арешт та все нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказану постанову супровідним листом від 10.05.2023року №25.16-28/10328 направлено ОСОБА_5 для відома та виконання. Як вбачається із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23004834 від 12.06.2009року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Частка ОСОБА_5 у вказаній квартирі не виділена. Вказаний факт підтверджується також свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 від 22.01.2009року. Відповідно до договору дарування квартири від 04.07.2013року, ОСОБА_12 , який діє в інтересах ОСОБА_13 подарував ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАЕ №059081, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 . Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_5 на праві власності належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства в с.Кропильники, Мостиського району Львівської області кадастровий номер 4622482800:25:004:0007. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 348283053 від 27.09.2023, було накладено 10.05.2023 арешт на все нерухоме майно ОСОБА_5 , на підставі постанови про арешт майна ВП 267414605 виданої Миколаївським відділом державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області. Як вбачається з письмової відповіді на заяву позивача від 07.07.2023 наданої начальником відділу Миколаївського ВДВС у Стрийському районі Львівської області М.Гармадій від 13.07.2023 за № 25.16-28/20457, боржником ОСОБА_1 не надано підтвердження можливості виконання рішення в інший спосіб , ніж звернення стягнення на майно боржника, а тому відсутні підстави передбачені ст.59 ЗУ « Про виконавче провадження» для зняття арешту з усього його майна або частини. Як встановлено в судовому засіданні, проти чого не заперечили сторони, станом на 01.07.2023року заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів на утримання дітей становила 30487,49грн., однак станом на 01.09.2023 така відсутня. Суд виходив з того, що виходячи за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, зокрема квартири АДРЕСА_1 порушується право власності інших шести співвласників вказаної квартири, внаслідок чого вони позбавлені змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися нерухомим майном, підстав для продовження обтяження на вказане майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту, шляхом зняття арешту з квартиру АДРЕСА_1 . Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині скасування арешту накладеного на квартиру АДРЕСА_2 то такі задоволенню не підлягають, оскільки, перебування під арештом належної позивачу квартири АДРЕСА_2 , за наявності на виконанні у виконавчій службі виконавчого документу про стягнення аліментів, виконавче провадження по якому не закінчене, не порушує право позивача на користування спірним майном, а є способом забезпечення сплати ОСОБА_1 аліментів та недопущення утворення заборгованості, оскільки до момент накладення арешту на вказану квартиру ОСОБА_1 покладений на нього обв`язок із сплати аліментів належним чином не виконував. Із представленої позивачем довідки про доходи №0338 7631 4600 3314, загальна сума пенсії ОСОБА_1 , за період з 01.01.2023року по 30.09.2023року складає 24320,00 грн., тобто його місячний дохід становить 2760грн., що є нижчим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.   Крім цього, у позовній заяві ОСОБА_1 вказав, що його розмір пенсії є недостатнім для сплати аліментів. Інших доказів про джерела доходу, які б дозволяли ОСОБА_1 сплачувати аліментні платежі в повному обсязі суду не представлено.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені без повного та всебічного з`ясування обставин, що мали значення для справи; обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають; обставини, які суд вважав встановленими – не доведені, а тому рішення суду підлягає скасуванню.
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Миколаївського відділу ДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа (яка була залучена ухвалою суду від 08.11.2023 року) ОСОБА_3 , у якому просив:
– зняти арешт з частини належної позивачу на праві власності нерухомого майна, яке належить йому на праві приватної власності, який був накладений відповідачем на дане майно, згідно із постановою про відкриття виконавчого провадження, а саме: 
?на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності шістьом особам та частка позивача в даній квартирі так і не виділена та
? на квартиру АДРЕСА_2 , оскільки позивачем повністю погашена заборгованість щодо сплати аліментів.
Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 є батьком двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі судового наказу він сплачує аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття.   08.11.2021 постановою державного виконавця серії ВП № 67414605 було відкрито виконавче провадження на виконання вказаного судового наказу. Позивач вказує, що переніс інсульт, у нього різко погіршився стан здоров`я, він став інвалідом 3-ї групи, за станом здоров`я не міг працевлаштуватися, тому платив аліменти в розмірі п`ятдесяти відсотків від розміру своєї пенсії. Позивачем була допущена заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 28 735,36 гривень. 10 травня 2023 року державним виконавцем ОСОБА_14 було винесено постанову про арешт майна боржника, і як вказано в даній постанові, було накладено арешт на все нерухоме майно, що належить   боржнику. Про те, що державним виконавцем була видана дана постанова, позивач довідався випадково, коли в 2023 році звернувся до приватного нотаріуса з проханням виділити йому частку в належній на праві спільної сумісної власності квартирі по АДРЕСА_3 .   В липні 2023року, і в серпні 2023 року позивач звертався із письмовою заявою до відповідача, в якій просив надіслати копію постанови про накладення арешту на нерухоме майно та надав також копію довідки МСЕК про встановлення групи інвалідності, як підставу того, що виконання рішення щодо сплати аліментів забезпечено в інший спосіб, а саме звернення стягнення на пенсію, та просив зняти арешт з належного йому нерухомого майна. Відповідачем було відмовлено у знятті арешту з майна. Відповіддю від 15 вересня 2023 року № 25.16-28/26647 від начальника відділу державної виконавчої служби позивачу було надіслано копію постанови про накладення арешту на його майно. Позивачем повністю погашено заборгованість по сплаті аліментів, яка на липень 2023 року становила 33320,60 гривень. Також позивач своєчасно сплачує аліменти на дітей   за серпень та вересень 2023 року і жодної заборгованості на даний час не має, а тому просить задоволити позовні вимоги та зняти арешт з належного йому нерухомого майна.
Як вбачається із матеріалів справи на підставі судового наказу №447/3428/21 виданого Миколаївським районним судом Львівської області 02.11.2021 з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь  ОСОБА_3  на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття.
Постановою державного виконавця Колодій І.С. серії ВП №67414605 від 08.11.2021року відкрито виконавче провадження з приводу виконання судового наказу №447/3428/21 від 02.11.2021. Вказану постанову супровідним листом від 08.11.2021року №19-21-28/17868 направлено ОСОБА_1 для відома та виконання.
Постановою державного виконавця Миколаївського ВДВС у Стрийському районі Львівської області Колодій І.С. серії ВП №67414605 від 10.05.2023року накладено арешт та все нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказану постанову супровідним листом від 10.05.2023року №25.16-28/10328 направлено ОСОБА_1 для відома та виконання.
Як вбачається із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23004834 від 12.06.2009року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .   Частка ОСОБА_5 у вказаній квартирі не виділена. Вказаний факт підтверджується також свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 від 22.01.2009року.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАЕ №059081, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .
Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства в с.Кропильники, Мостиського району Львівської області кадастровий номер 4622482800:25:004:0007.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 348283053 від 27.09.2023, було накладено 10.05.2023 арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 , на підставі постанови про арешт майна ВП 267414605 виданої Миколаївським відділом державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області.
   Як вбачається з письмової відповіді на заяву позивача від 07.07.2023 наданої начальником відділу Миколаївського ВДВС у Стрийському районі Львівської області М.Гармадій від 13.07.2023 за № 25.16-28/20457, боржником ОСОБА_1 не надано підтвердження можливості виконання рішення в інший спосіб , ніж звернення стягнення на майно боржника, а тому відсутні підстави передбачені ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» для зняття арешту з усього його майна або частини.
Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 36 від 27.08.1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках – особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. У тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція. Заяви боржників про неправильність включення майна в опис розглядаються в порядку, передбаченому ст.409 КПК, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі або в порядку, передбаченому ст.373 ЦПК, якщо опис проводився судовим виконавцем.
Також, відповідно до п. 2 постанови Пленуму ВССУ № 5 від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК). 
Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках – особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі – Закон про виконавче провадження).
У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України. 
У випадку безоплатної передачі майна юридичній особі ця особа також є відповідачем у справі. 
У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор. 
Відповідно до правової позиції, викладеної у тому числі у Постанові Верховного Суду від 29.06.2023 р. у справі № 208/9810/21, відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.
Також, відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України,  кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Крім цього, відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.  Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:
1) керує ходом судового процесу;
2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;
3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;
4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;
5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 48 ЦПК України,  сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Відповідно до ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження – до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.  Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження – до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.  Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України,  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем (відповідачами). При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача, співвідповідача (чи при його (належного відповідача) відсутності) задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не взмозі вирішувати та задовольняти позовні вимоги без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача чи співвідповідача). Правом на заявлення клопотання про заміну неналежного відповідача належним, залучення співвідповідача наділений виключно позивач, який у випадку заміни відповідача (відповідачів), залучення нового, зобов`язаний вказати вимоги до нового відповідача (відповідачів) та підстави заявлення таких саме до нього, який у випадку заміни відповідача (відповідачів), залучення нового, зобов`язаний вказати вимоги до нового відповідача (відповідачів) та підстави заявлення таких саме до нього.
Зважаючи на ст.ст. 4, 12, 13, 42, 43, 48-51 ЦПК України та вказані роз`яснення норм закону судами касаційної інстанції розгляд справи та задоволення позову (часткового задоволення позову) у справі про знаття арешту з майна (із спірної квартири про яку йшлося) без участі особи (осіб), в інтересах якої (яких) накладено арешт як відповідача (відповідачів), слід вважати неможливим. Та належним відповідачем у такій категорії справ не є особа, держаний орган, яким здійснено накладення арешту.
Зважаючи на наведене, а саме позовні вимоги та їх обґрунтування позивачем, – належним відповідачем у даному спорі повинна бути принаймні особа в інтересах якої накладено арешт – ОСОБА_3 .
Така до участі у розгляді справи як відповідач не залучена. 
Лише за наявності належного відповідача (відповідачів) у справі суд взмозі вирішувати питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог та взмозі вирішити питання про їх задоволення. Без залучення такого (таких) належного відповідача позовні вимоги задоволені бути не можуть.
Без залучення осіб, для яких таке рішення створює відповідні права та обов`язки, змінює правовідносини та призводить до нових наслідків, – суд не міг вирішувати питання про задоволення позовних вимог, а тим більше задовольнити позовні вимоги, тобто давати оцінку підставам та предмету позову та виносити рішення по суті такого спору, оскільки без залучення належного (належних) відповідача (відповідачів, співвідповідачів), на права та обов`язки якого (яких) впливатиме таке судове рішення, що може бути залучений (залучені) виключно за заявою позивача, суд вирішувати питання про задоволення позову не взмозі.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги та зважаючи на вимоги ч.4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції змушений частково вийти за межі доводів апеляційної скарги, оскільки вказане процесуальне порушення не надає можливості перевірки предмету та підстав позову по суті, а також зважаючи на неможливість залучення згаданої особи як учасника (співвідповідача) на стадії апеляційного розгляду чи направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції для виконання таких вимог закону судом першої інстанції та істотність таких, зокрема, процесуальних порушень, що вплинуло на вирішення спору вцілому, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.
Тобто, у суду не було підстав для часткового задоволення позову та такий підлягав відхиленню як такий, що заявлений до неналежного відповідача та помилково був частково задоволений судом першої інстанції.
Зважаючи на вказане, доводи апеляційної скарги слід визнати частково обґрунтованими, оскаржуване ж судове рішення слід скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову – відмовити.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу  ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 – задовольнити частково.
       Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 22 листопада 2023 року– скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову  ОСОБА_1 до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа ОСОБА_3 про зняття арешту із нерухомого майна – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного суду.

           Головуючий :                                                                                       Я.А. Левик

        Судді:          М.М.Шандра 

Н.П.Крайник