ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 673/547/21
Провадження № 22-ц/4820/998/24
Хмельницький апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.
секретар судового засідання Кошельник В.М.
з участю: представника позивача, відповідача та її представника
розглянув у відкритому судовому засіданні  цивільну справу № 673/547/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Савченком Ярославом Васильовичем, на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 07 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд
в с т а н о в и в :
В травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ. Уточнивши позовні вимоги під час розгляду справи, просив суд ухвалити рішення, яким визнати 50/100 часток житлового будинку, загальною площею 194,1кв.м, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 1521956368215, спільною сумісною власністю  його, ОСОБА_1 , та відповідачки, ОСОБА_3 .
В обгрунтування позовних вимог вказував, що з 11.08.2008 року перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 . 
У період їх шлюбу, 02.04.2018 року відповідачка отримала в дар від своєї матері житловий будинок, загальною площею 194,1кв.м., який знаходиться по АДРЕСА_1 . Однак, будинок не був готовий до проживання в ньому. З метою приведення будинку у житловий стан відповідач особисто провів ремонтні (будівельні) роботи, а саме : демонтаж та монтаж покрівлі даху будинку, демонтаж прибудови до житлового будинку, будівництво опорних конструкцій для влаштування балкону, будівництво балкону, підключення будинку до мереж газо та електропостачання, монтаж системи опалення житлового будинку, облаштування скважини та підведення й монтування системи водопостачання, внутрішнє перепланування житлового будинку, в тому числі зміна кількості міжкімнатних дверей та внутрішніх стін, стяжка підлоги, монтаж вікон та дверей у будинку, будівництво паркану та воріт. Отже, позивач зазначав, що 90 % будівельних та ремонтних робіт у спірному будинку виконав особисто. Купівлю будівельних матеріалів здійснював за рахунок власних коштів та коштів своїх батьків, при цьому батьки відповідачки гарантували, що будинок буде належати подружжю. Однак, в подальшому, будь-які його права на вказаний будинок були заперечені відповідачкою. З огляду на виконаний позивачем обсяг будівельних робіт істотно збільшилась ринкова вартість житлового будинку і так як, відповідачка заперечує його права на вказаний будинок, просив суд захистити його права та задоволити позов.
Рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 07 березня 2024 року в задоволенні вказаного позову було відмовлено. 
   Не погодившись з таким рішенням,  ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Савченко Я.В. подав апеляційну скаргу, посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставнам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення, ухвалити нове, яким яким задоволити позовні вимоги.
Вказує, що при вирішенні спору, суд дав невірну та необ`єктивну оцінку показанням свідків, які були допитані в судовому засіданні. Особливу увагу звертає на те, що саме показаннями свідками підтверджено, що спірний будинок, хоч і був оформлений на відповідачку, але був подарований їм, сторонам, як сім`ї.
         Також, вказує, що показання свідків свідчать про доведеність фактів того, що спірний житловий будинок набутий сторонами в інтересах сім`ї, а також те, що він,  ОСОБА_1  брав активну трудову та матеріальну (фінансову) участь у приведенні будинку до житлового стану. Вказане також підтверджується електронними (фото) та письмовими доказами. Зокрема,  факт понесення ним витрат на проведення ремонтних робіт підтверджується товарними чеками, які були надані суду першої інстанції та не спростовані відповідачкою. Однак, вказані докази не були взяті до уваги.
Судом проігноровано і висновок експерта, за яким встановлено, що в наслідок поліпшення спірного житлового будинку його ринкова вартість збільшилася на 42,2 %.
Отже, посилаючись на вищенаведене, а також на те, що судом проігноровано надані докази, просить скасувати оскаржуване рішення, ухвалити нове, яким задоволити позов. 
ОСОБА_4 через свого представника – адвоката Ходаківську І.Ю. подала відзив на апеляційну скаргу, вважає доводи апелянта безпідставними, просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
       Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Так судом встановлено, що з 11.08.2007 року сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі.
ОСОБА_5 , мати відповідачки, на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 28.03.2011 року виконавчим комітетом Деражнянської міської ради і зареєстроване в реєстрі прав на нерухоме майно за реєстраційним № НОМЕР_1 , була власником житлового будинку, загальною площею 194,1кв.м., по АДРЕСА_1 . 
02.04.2018 року між ОСОБА_5 як дарувальником та ОСОБА_3 як обдарованою було укладено договір дарування, згідно якого ОСОБА_5 безоплатно передала у власність ОСОБА_3 житловий будинок, загальною площею 194,1кв.м., по АДРЕСА_1 . 
В цей же день за ОСОБА_3 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право власності на цей будинок, номер запису про право власності 25546512.
Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 28.04.2021 року, яке набрало законної сили 01.06.2021 року, шлюб між сторонами розірвано.
11.03.2022 року відповідач ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про шлюб, виданого Деражнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 22.11.2022 року змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».
Відповідно до частини третьої, четвертої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Частиною першою статті 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є зокрема майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.
Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Статтею 62 СК України передбачено, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Зі змісту статті 62 СК України вбачається, що втручання у право власності може бути обґрунтованим та дотримано баланс інтересів подружжя, у разі наявності у сукупності двох факторів: 1) істотність збільшення вартості майна; 2) таке збільшення вартості пов`язане зі спільними трудовими чи грошовими затратами або затратами другого з подружжя, який не є власником.
Як трудові затрати необхідно розуміти особисту чи спільну трудову діяльність подружжя. Така діяльність може бути направлена на ремонт майна, його добудову чи перебудову, тобто дії, що потягли істотне збільшення вартості такого майна.
Грошові затрати передбачають внесення особистих чи спільних коштів на покращення чи збільшення майна. Наявність істотного збільшення вартості є оціночним поняттям, тому у конкретній справі рішення про задоволення чи відмову у задоволенні позову приймається судом з урахуванням усіх його обставин.
Істотність має визначальне значення та підлягає з`ясуванню шляхом порівняння вартості майна до та після поліпшень внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя.
Тобто істотність збільшення вартості має відбутися така, що первинний об`єкт нерухомості, який належав одному з подружжя на праві приватної вартості, розчиняється, нівелюється, втрачається чи стає настільки несуттєвим, малозначним у порівнянні із тим об`єктом нерухомого майна, який з`явився під час шлюбу у результаті спільних трудових чи грошових затрат подружжя чи іншого з подружжя, який не є власником.
За загальною практикою мають враховуватися капітальний ремонт чи переобладнання житла, тобто значне перетворення об`єкта нерухомості.
Поточний ремонт житла, зміна його призначення з житлового на нежитлове без капітального переобладнання не буде надавати підстав для визнання такого об`єкта спільною сумісною власністю подружжя, оскільки значних перетворень сам об`єкт не зазнав і не можна вважати ці перетворення такими, що істотно збільшили вартість майна.
У такому випадку, якщо суд встановить наявність понесених затрат з боку іншого подружжя - не власника, однак не визнає такі затрати істотними, то цей з подружжя може вимагати грошової компенсації понесених затрат, якщо такі затрати понесені під час перебування у шлюбі.
Другий чинник істотності такого збільшення має бути пов`язаний із спільними затратами грошових коштів або трудовими затратами. Сам факт перебування осіб у шлюбі у період, коли особисте майно чи його вартість істотно збільшилося, не є підставою для визнання його спільним майном.
Істотне збільшення вартості майна обов`язково і безумовно має бути наслідком спільних трудових чи грошових затрат або затрат іншого, не власника майна, з подружжя. Тобто вирішальне значення має не факт збільшення вартості сам по собі у період шлюбу, а правова природа збільшення такої вартості, шляхи та способи збільшення такої вартості, зміст процесу збільшення вартості майна.
Враховуючи вищезазначене, позивач мав довести, що збільшення вартості майна є істотним і у таке збільшення були вкладені його окремі (власні) кошти чи власна трудова діяльність.
Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 214/6174/15-ц.
Крім того, відповідно до усталеної судової практики, норм ст. 62 СК України збільшення вартості майна та істотність такого збільшення має відбуватись лише з моменту набуття одним з подружжя права власності на спірне майно, в даній справі з моменту укладення договору дарування, тобто з 02.04.2018 року та підлягає з`ясуванню шляхом порівняння вартості об`єкта до та після поліпшення. 
З врахуванням даних обставин справи для визнання спірного об`єкту нерухомого майна спільним майном подружжя на позивача покладався обов`язок довести, що збільшення вартості спірного будинку та істотність такого збільшення відбулась в період з 02.04.2018 року до розірвання шлюбу. 
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Згідно ст.ст. 76, 77, 79, 80, 81 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. 
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так згідно висновків експерта ринкова вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 без врахування проведених внутрішніх та зовнішніх будівельних (оздоблювальних) робіт (демонтаж покрівлі (даху) житлового будинку, демонтаж прибудови до житлового будинку, будівництво опорних конструкцій для облаштування балкону та безпосередньо балкону, монтаж покрівлі, підключення до мереж газо та електропостачання, будівництво скважини, підведення та монтування мережі водопостачання, будівництво паркану та воріт, внутрішні роботи: зміна міжкімнатних дверей та внутрішніх стін, здійснення стяжки підлоги, монтування системи опалення, монтування вікон та дверей), а також утеплення та оздоблення зовнішніх стін та з врахуванням земельної ділянки, площею 0,0700га з кадастровим номером 6821510100:03:007:0046 станом на 21.04.2023 року без урахування ПДВ становить 935077грн.
Ринкова (дійсна) вартість вказаного житлового будинку із врахуванням таких поліпшень, а також утеплення та оздоблення зовнішніх стін та з врахуванням вказаної земельної ділянки на якій він розташований станом на 21.04.2023 року без урахування ПДВ складає 1329 980грн.
Разом з тим, в позові позивач вказував, що поліпшення, зазначені у висновку експерта були здійснені у період шлюбу, після отримання відповідачкою 02.04.2018 року житлового будинку в дар від своєї матері.
Однак вказані твердження позивача належними та допустимими доказами доведені не були.
Так згідно технічного паспорту на спірний житловий будинок ГМП «ІНВЕТАРИЗАТОР» Деражнянського бюро технічної інвентаризації від 03.11.2010р. вказаний будинок має два поверхи.
На першому поверсі будинку розміщуються: коридор, площею 10,3м.кв., коридор площею 8,3м.кв., коридор площею 10,6м.кв., кухні площею 18,0м.кв., ванна площею 6,3м.кв., туалет площею 2,3 м.кв., гараж 20,7м.кв., кладова 22,7м.кв., а всього 99,2 м.кв. На другому поверсі: коридор площею 10,4м.кв., коридор, площею 7,7м.кв., жила кімната, площею 13,3 м.кв., жила кімната площею 22,1м.кв., жила кімната площею 19,1 м.кв., жила кімната площею 11,8м.кв., кладова площею 4,5 м.кв., коридор площею 3,1 м.кв., балкон, площею 2,9м.кв., а всього 94,9м.кв.
Згідно характеристики будівель та споруд технічного паспорту вказаний будинок побудований в період з 1992 по 2007р.р., фундамент-блоки, стіни -1/2 панелі, 1/2 цегла, покрівля металочерепиця.
17.06.2010 року між ОСОБА_5 та ВАТ ЕК «Хмельницькобленерго» укладено договір про користування електричною енергією за вказаною адресою. Тоді ж сторонами вказаного договору складено акти заміни, прийняття в експлуатацію електролічильника та збереження пломб, встановлених на електролічильнику за вказаною адресою.
14.05.2013 року між ПАТ «Хмельницькгаз» та ОСОБА_5 укладено договір про надання послуг з газопостачання за адресою АДРЕСА_2 вказаного договору газовими приладами та пристроями у будинку є ЛГ-4 та котел-1, а згідно акту №81-м приймання виконаних підрядних робіт за 13.05.2013 року ОСОБА_5 за газифікацію будинку сплатила 1838,57грн.
Тобто покрівля (даху) житлового будинку металочерепицею, монтаж систем електро- та газопостачання, підключення до мереж газо- та електропостачання відбулось задовго до набуття дружиною відповідача права власності на спірний житловий будинок.
Також свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , пояснили, що на час укладення договору дарування в спірному житловому будинку були виконані всі необхідні роботи, заміна покрівлі будинку.
Крім того відповідачкою було надано суду ряд письмових доказів у вигляді накладних, товарно-транспортних накладних, рахунків-фактури про придбання ОСОБА_8 , ОСОБА_5 в період з 2010 по 2019 року будівельних матеріалів у вигляді брусів та дошок, профнастилу, водостічних труб, поліестру для утеплення будинку, цегли, цементу, блоків, вапна, металевих труб, металевих рельс тощо.
В свою чергу відповідач також надав суду фотокопії товарних чеків від 10.04.2018р., 19.05.2018р., 25.05.2018р., 10.04.2019р., 11.04.2019р., 17.04.2019р. 20.04.2019р.,22.04.2019р., 23.04.2019р., 30.04.2019р., 09.06.2019р, 09.07.2019р., 12.06.2019р., 21.06.2019р., 05.07.2019р., 09.07.2019р., 10.07.2019р., 11.07.2019р., 13.07.2019р., 06.08.2019р., 25.11.2020р., накладної та рахунку №15, однак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ці письмові докази не є належними та достатніми доказами поліпшень, на які посилається позивач в позовній заяві, та з усією достеменністю не доводять позовних вимог, так як з них неможливо зробити висновок саме які поліпшення були здійснені.
Крім того в даних письмових документах не вказано фізичної особи платника, лише в деяких дописано рукописним текстом, що платником є позивач, що викликає сумніви в достовірності цих доказів.
Оцінивши всі докази в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що спірне майно у вигляді житлового будинку істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат подружжя і є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Доводи апеляційної скарги, що позивачем належними та допустимими доказами (товарними чеками, показами свідків, висновком експерта) доведено свої позовні вимоги слід відхилити.
Так письмовим доказам у вигляді товарних чеків надано оцінку в мотивувальній частині постанови.
Свідки, на покази яких посилається апелянт в апеляційній скарзі, пояснили, що ОСОБА_1 дійсно здійснював певні будівельні та ремонті роботи в спірному будинку, однак в сукупності з іншими доказами такі покази не є достатніми для висновку про істотне збільшення будинку у своїй вартості.
Що стосується висновку експерта, то експерт визначав ринкову вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 без врахування проведених внутрішніх та зовнішніх будівельних (оздоблювальних) робіт та з таким врахуванням, визначивши перелік цих робіт.
Однак, як зазначено вище, позивачем не доведено, що роботи, зазначені у висновку експерт, були здійсненні в період з 02.04.2018 року до розірвання шлюбу.
Не спростовують висновків суду й інші доводи апеляційної скарги.
Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Савченком Ярославом Васильовичем, залишити без задоволення. 
Рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 07 березня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 24 червня 2024 року.

         Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук 

Т.В. Спірідонова