ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2530/24 Справа № 208/8358/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С. М. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Космачевської Т.В., 
суддів: Максюти Ж.І., Халаджи О.В.,
за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , законним представником яких є ОСОБА_4 , на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 лютого 2020 року в цивільній справі номер 208/8358/18 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа: Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради, про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_5 з позовом до ОСОБА_6 , третя особа: Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради, про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, з урахуванням уточненої позовної заяви обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, після смерті якого відкрилась спадщина. До складу спадкового майна увійшло нерухоме майно – допоміжний комплекс з обслуговування кафе-бістро, загальною площею 493,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Він успадкував 64/100 часток нерухомого майна, а 36/100 часток цього майна успадкував його рідний брат ОСОБА_6 . З цього часу він та відповідач стали співвласниками вказаного комплексу з обслуговування кафе-бістро. 
З 2017 року він прийняв рішення про виділення у натурі свої частки у вказаному комплексі. З цього часу він почав вести перемовини з відповідачем про виділення часток самостійно, як співвласники. Під час судового засіданні він звернувся до відповідача в письмовій формі про вирішення його вимог без застосування рішення суду, та запропоновано йому укласти мирову угоду. Але відповідач на цю пропозицію не відреагував. Відповідно до висновку експертів розподіл будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , між співвласниками згідно часток, які указані у свідоцтві про право на спадщину за законом, та сформованого порядку користування будівлями та спорудами можливий; дійсна вартість спірного майна загальною площею 496,3 кв. м становить 4098214,00 грн; вартість площі приміщень, яка виділяється співвласнику на 64/100 частини разом з спорудами складає 2622857,00 грн; вартість площі приміщень, яка виділяються співвласнику на 36/100 частини разом зі спорудами - 1475357,00 грн, сума у розмірі 1974,00 грн може бути визначена, як грошова компенсація на користь співвласника частини 36/100. Висновком експертів співвласнику на 64/100 частини (315,9 кв. м) виділяється приміщення 1-1 (22,8 кв. м) – підсобне приміщення; приміщення 1-2 (293,1 кв. м) – частина торгової зали; огорожа №1; 64/100 частини – тротуару І. Співвласнику на 36/100 частини (177,7 кв. м) виділяється приміщення 1-1 (63,7 кв. м) – частина торгової зали (7,75м х 8,22м); приміщення 1-3 (114,0 кв. м) – торгова зала; 36/100 тротуару І. Співвласникам 64/100 та 36/100 часток необхідно в приміщенні 1-2 (356,8 кв. м) встановити перегородку для влаштування двох приміщень для співвласника 64/100 часток - приміщення площею 293,1 кв. м, для співвласника 36/100 часток приміщення площею 63,7 кв. м.
Позивач просив суд виділити ОСОБА_5 у допоміжному комплексі з обслуговування кафе-бістро, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , частку в розмірі 64/100 в самостійний об`єкт нерухомого майна, площею 315,9 кв. м, що складається з наступних будівель та споруд: приміщення 1-1, 22,8 кв. м – підсобне приміщення; 1-2, 293,1 кв. м – частина торгової зали; огорожа №1, 64/100 частини тротуару І. Визнати за ОСОБА_5 у допоміжному комплексі з обслуговування кафе-бістро, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на частку в розмірі 64/100 площею 315,9 кв. м,а саме на будівлі та споруди: приміщення 1-1, 22,8 кв. м – підсобне приміщення; 1-2, 293,1 кв. м – частина торгової зали; огорожа №1, 64/100 частини тротуару І. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 кошти в розмірі 1974,00 грн, як грошову компенсацію співвласнику 36/100 частин нерухомого майна у допоміжному комплексі з обслуговування кафе-бістро, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Виділити ОСОБА_6 у допоміжному комплексі з обслуговування кафе-бістро, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , частку в розмірі 36/100 в самостійний об`єкт нерухомого майна, площею 177,7 кв. м, що складається з: приміщення 1-2, 63,7 кв. м – частина торгової зали (7,75м х 8,22м); приміщення 1-3, 114,0 кв. м – торгова зала; 36/100 частини тротуару І. Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_5 кошти у розмірі 25633,80 грн, як грошову компенсацію за сплату судових витрат; у допоміжному комплексі з обслуговування кафе-бістро, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонити відповідачу ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, спрямовані на перешкоджання встановлення позивачем ОСОБА_5 перегородки в приміщенні 1-2 (356,8 кв. м) для влаштування двох приміщень для співвласника 64/100 часток приміщення площею 293,1 кв. м та для співвласника 36/100 часток приміщення площею 63,7 кв. м.
Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майна міської ради, про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, задоволено частково.
Виділено ОСОБА_5 у допоміжному комплексі з обслуговування кафе-бістро, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , частку в розмірі 64/100 в самостійний об`єкт нерухомого майна, площею 315,9 кв. м, що складається з: приміщення 1-1, 22,8 кв. м – підсобне приміщення; 1-2, 293,1 кв. м – частина торгової зали; огорожа №1, 64/100 частини тротуару І.
Визнано за ОСОБА_5 у допоміжному комплексі з обслуговування кафе-бістро, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на частку в розмірі 64/100 площею 315,9 кв. м, а саме на будівлі та споруди: приміщення 1-1, 22,8 кв. м – підсобне приміщення; 1-2, 293,1 кв. м – частина торгової зали; огорожа №1, 64/100 частини тротуару І.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 кошти в розмірі 1974,00 грн, як грошову компенсацію співвласнику 36/100 частин нерухомого майна у допоміжному комплексі з обслуговування кафе-бістро, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Виділено ОСОБА_6 у допоміжному комплексі з обслуговування 
кафе-бістро, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , частку в розмірі 36/100 в самостійний об`єкт нерухомого майна, площею 177,7 кв. м, що складається з: приміщення 1-2, 63,7 кв. м – частина торгової зали (7,75м х 8,22м); приміщення 1-3, 114,0 кв. м – торгова зала; 36/100 частин тротуару І.
Визнано за ОСОБА_6 у допоміжному комплексі з обслуговування кафе-бістро, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на частку в розмірі 36/100 площею 177,7 кв. м, а саме на будівлі та споруди: приміщення 1-2, 63,7 кв. м – частина торгової зали (7,75м х 8,22м); приміщення 1-3, 114,0 кв. м – торгова зала; 36/100 частин тротуару І.
В іншій частині позову - відмовлено.
Із вказаним рішенням не погодились ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , законним представником яких є ОСОБА_4 , подали апеляційну скаргу, просили апеляційний суд скасувати рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.02.2020 року та в позові відмовити повністю.
Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції постановлене із грубим порушенням норм матеріального й процесуального права.
Судами ухвалено рішення стосовно нерухомого майна, права часткової спільної власності на яке належить особам, які не були залучені у якості співвідповідачів, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які набули право власності на підставі договору дарування, посвідченого 27 червня 2019 року приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кир`як С.А. 
Таким чином, на момент розгляду справи співвласниками допоміжного комплексу обслуговування кафе-бістро, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , були: позивач ОСОБА_5 ; відповідач ОСОБА_6 ; неповнолітні діти, які взагалі не були залучені до участі у справі, та про наявність часток яких у праві спільної власності взагалі не згадувалося.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц вказала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. 
Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову – обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №308/3162/15-ц).
Якщо предмет позову стосується іншої особи, окрім визначеного стороною відповідача, то незалучення останнього та/або розгляд справи та прийняття судового рішення, яке зачіпає права та інтереси іншої зацікавленої особи с процесуальною підставою для відмови в позові та/або скасуванні судового рішення без дослідження правильності аргументованості його прийняття.
Розгляд і вирішення Заводським районним судом м. Дніпродзержинська позову без залучення всіх належних відповідачів є підставою для скасування рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.02.2020 року.
Від інших учасників справи відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_4 , що є законним представником неповнолітніх  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , адвокат Переверзев І.В. доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та у задоволенні позовних вимог відмовити.
В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_3 , адвокат Шипіленко Р.О. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.
Позивач ОСОБА_5 та його представник адвокат Зарудній І.В. в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 55, 56, том 2).
Представник третьої особи Департамент комунальної власності земельних відносин та 
реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 55, 56, том 2).
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю не з`явившихся осіб.
Заслухавши суддю – доповідача, представників апелянта та відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачу ОСОБА_5 належить 64/100 часток нерухомого майна – допоміжний комплекс з обслуговування кафе-бістро, загальною площею 493,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до дублікату свідоцтва про право на спадщину від 10 червня 2013 року зареєстрованого в реєстрі №1-806 (дублікат серія та номер 1-265, виданий 18.03.2016 року державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Трощій Н.Г.) (а.с. 10-12, 13, том 1). 
ОСОБА_6 належить 36/100 часток нерухомого майна – допоміжний комплекс з обслуговування кафе-бістро, загальною площею 493,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до дублікату свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 1-808, виданий 10.06.2013 року державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Трощій Н.Г., що вбачається Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 10-12, 13, том 1).
Відповідно до висновку експертів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи №6449/6450-18 в рамках цивільної справи №208/8358/18 за заявою ОСОБА_5 , складеного 21 березня 2019 року, наданий варіант №1 розподілу допоміжного комплексу з обслуговування кафе-бістро між співвласниками (64/100 та 36/100 частин), де вартість 1 кв. м допоміжного комплексу з обслуговування кафе-бістро літ А-1 для можливого визначення вартості площі при розподілі між співвласниками становить 8254,949 грн з урахуванням дійсної вартості спірного майна, загальною площею 496,3 кв. м становить 4098214,00 грн; співвласнику 64/100 частини виділяється: вартість площі приміщень разом зі спорудами складає 2622857,00 грн; вартість площі приміщень, яка виділяються співвласнику на 36/100 частин разом з спорудами - 1475357,00 грн, сума у розмірі 1974,00 грн може бути визначена, як грошова компенсація на користь співвласника 36/100 частин.
Згідно з вказаним вище висновком експертів від 21 березня 2019 року наданий варіант №1 розподілу допоміжного комплексу з обслуговування кафе-бістро між співвласниками (64/100 та 36/100 частин), співвласнику на 64/100 частини (315,9 кв. м) виділяється приміщення 1-1 (22,8 кв. м) – підсобне приміщення; приміщення 1-2 (293,1 кв. м) – частина торгової зали; огорожа №1; 64/100 частини – тротуару І; а співвласнику на 36/100 частин (177,7 кв. м) виділяється приміщення 1-1 (63,7 кв. м) – частина торгової зали (7,75м х 8,22м); приміщення 1-3 (114,0 кв. м) – торгова зала; 36/100 тротуару І. Вартість площі, яка виділяється співвласнику на 36/100 частин разом зі спорудами складає 1473383 грн, що на 1974,00 грн менше від вартості 36/100 частин; яка може бути визначена, як грошова компенсація на користь співвласника 36/100 частин, а також по варіанту № НОМЕР_1 розподілу між співвласниками необхідно в приміщенні 1-2 (356,8 кв. м) встановити перегородку для влаштування двох приміщень для співвласника 64/100 частини приміщення, площею 293,1 кв. м та для співвласника 36/100 частин приміщення площею 63,7 кв. м (а.с. 62-84, том 1).
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості. 
Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 лютого 2020 рокув межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.
Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень частин 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви, передбаченими п. 1, п. 4 ч. 2 ст. 175 ЦПК України, остання повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (ч. 2 ст. 48 ЦПК України). Позов може бути пред`явлений, зокрема, до кількох відповідачів. Участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є їхні спільні права чи обов`язки; 2) права і обов`язки кількох відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права й обов`язки (стаття 50 ЦПК України).
Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач залучається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_5 належить 64/100 часток нерухомого майна – допоміжного комплексу з обслуговування кафе-бістро, загальною площею 493,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до дублікату свідоцтва про право на спадщину від 10 червня 2013 року зареєстрованого в реєстрі №1-806 (дублікат серія та номер 1-265, виданий 18.03.2016 року державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Трощій Н.Г.). 
ОСОБА_6 належить 36/100 часток нерухомого майна – допоміжного комплексу з обслуговування кафе-бістро, загальною площею 493,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до дублікату свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 1-808, виданий 10.06.2013 року державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Трощій Н.Г. 
Проте, апеляційним судом встановлено, що відповідно до договору дарування нерухомого майна від 27 червня 2019 року та відомостей з Державного реєстру речових прав нерухоме майно – допоміжний комплекс з обслуговування кафе-бістро, загальною площею 493,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить також неповнолітнім дітям ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , по 7/100 частин кожному. Законним представником дітей є ОСОБА_4 (а.с. 31, 32, 33-34, 36 зв., 37, том 2).
ОСОБА_6 належить 15/100 часток нерухомого майна – допоміжного комплексу з обслуговування кафе-бістро, загальною площею 493,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 37, том 2). 
За таких обставин, виходячи з наведеного вище та обставин справи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, ухваливши судове рішення в справі, не встановив та не залучив до розгляду цієї справи всіх осіб, яких стосується предмет позову. 
Оскільки апеляційний суд позбавлений права при перегляді справи в апеляційному порядку залучати до участі у справі співвідповідачів або замінювати неналежного відповідача відповідно до ст. 51 ЦПК України, тому вважає, що є підстави для відмови в задоволенні позовних вимог. 
Доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо  суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , законним представником яких є ОСОБА_4 , задовольнити.
Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 лютого 2020 року – скасувати.
У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа: Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради, про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності – відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 13 травня 2024 року.

Суддя: