ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 травня 2024 року	Львів	Справа № 300/3482/23 пров. № А/857/696/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                               Матковської З.М.,
суддів:                                                             Запотічного І.І., Кузьмича С.М.
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року у справі №300/3482/23 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови (головуючий суддя першої інстанції – Чуприна О.В., час ухвалення – за правилами спрощеного позовного провадження, місце ухвалення – м. Івано-Франківськ, дата складання повного тексту – 27.11.2023),-
В С Т А Н О В И В:
Приватне акціонерне товариство «Агрохолдинг Авангард» (надалі по тексту також - позивач, ПрАТ «Агрохолдинг Авангард», товариство) звернулося в суд з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі по тексту також - відповідач, Відділ державного нагляду (контролю) в області, контролюючий орган) про визнання протиправною і скасування постанови №349821 від 27.04.2023 (надалі по тексту також - оскаржувана постанова).
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно, з порушенням норм матеріального права, правової процедури та невірного встановлення фактичних обставин, 27.04.2023 прийнято постанову №349821 про застосування до філії «Авангард» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 гривень. За доводами позивача основним видом діяльності ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» в особі Філії «Авангард» за КВЕД є Розведення свійської птиці (01.47). Як слідує із змісту Акту № 348800, 27.03.2023 о 11 год. 35 хв. автомобіль марки «INTERCARGO TRUCK», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ПрАТ «Агрохолдинг Авангард», під керуванням водія ОСОБА_1 , рухався з відсутньою у водія особистою карткою водія до цифрового тахографа, яка відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» повинна знаходитись у водія і надаватись для перевірки інспектуючим особам. Також в акті зазначено, що згідно ТТН № YYOO-052689 від 27.03.2023 автомобільний перевізник - Філія «Авангард» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» (надалі по тексту також Філія «Авангард»), вантажовідправник - Філія «Авангард» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард», вантажоодержувач - ТзОВ «СДК 2022». За твердженнями позивача, Філія «Авангард» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» не надає послуг з перевезення вантажів, а здійснювала доставку яйця для власних потреб, а саме: для виконання умов укладеного комерційного договору поставки виготовленої продукції (яйця курячого). Разом з тим, основним, на переконання позивача, є те, що Філія "Авангард", як відокремлений структурний підрозділ без статусу юридичної особи, у розумінні визначення наведеного у абзаці 18 статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», не є автомобільним перевізником - самостійним суб`єктом господарювання, а тому відносно філії не може бути застосована передбачена нормами статті 60 цього Закону адміністративно-господарська відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Таким чином, справа щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт мала бути розглянута і прийнято рішення відносно автомобільного перевізника - суб`єкта господарювання, яким у даному випадку є юридична особа Приватне акціонерне товариство «Агрохолдинг Авангард», що діяло в особі її відокремленого структурного підрозділу Філії «Авангард». За наведених підстав просив позов задовольнити повністю та скасувати постанову № 349821 від 27.04.2023 про застосування до філії «Авангард» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 гривень.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову № 349821 від 27.04.2023 Відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування до Філії «Авангард» Приватного акціонерного товариства» Агрохолдинг Авангард» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 гривень. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» сплачений судовий збір в розмірі 2 684,00 гривень.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач  подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є таким, що прийнято із неправильним застосуванням норм матеріального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, що в свою чергу, є підставою для скасування зазначеного рішення.
Апелянт зазначає, що під час рейдової перевірки 27.03.2023 було встановлено відсутність у водія транспортного засобу ОСОБА_1 особистої картки водія в слоті цифрового тахографа, наявність якої перевіряється разом іншими обов`язковими документами після зупинки транспортного засобу, що стало підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу. Окрім цього, апелянт звертає увагу на те, що автомобільний перевізник не може визначатися тільки на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб (адже такі дані не завжди можуть збігатися), товарно-транспортна накладна є саме тим документом, на підставі даних якої встановлюють особу автомобільного перевізника.
Приватне акціонерне товариство «Агрохолдинг Авангард» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області, відповідно до щотижневого графіку проведення рейдових перевірок в період з 27.03.2023 по 02.04.2023, затвердженого 24.03.2023 і на підставі направлення на рейдову перевірку від 25.03.2023 за №016028, здійснено 27.03.2023 на автодорозі Т-09-02 рейдову перевірку транспортного засобу марки INTERCARGO TRUCK, державний номерний знак НОМЕР_1 , на предмет дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень вантажів (а.с.115, 116, 117).
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки INTERCARGO TRUCK, державний номерний знак НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , пред`явленого водієм в ході здійснення перевірки, такий автомобіль належить на праві власності Приватному акціонерному товариству «Агрохолдинг Авангард» (а.с.41).
Під час рейдової перевірки посадовими особами відповідача із представлених водієм документів, зокрема, товарно-транспортної накладної № YY00-052689 від 27.03.2023 (а.с.85) встановлено, що перевезення вантажу (яйце відбірне) в кількості 1-го ящика, вартістю 1 020,00 гривень, здійснювалось за допомогою транспортного засобу марки INTERCARGO TRUCK, державний номерний знак НОМЕР_1 . Вантажовідправником виступає Філія «Авангард» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард», а вантажоодержувачем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «СДК 2022». Пункт навантаження: с. Загвіздя, Тисменицький район, Івано-Франківська область, пункт розвантаження вул. Молодіжна 6, м. Долина, Івано-Франківська область. Автомобільний перевізник «Філія «Авангард» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард». Водій ОСОБА_1 (а.с.85).
Транспортним засобом марки INTERCARGO TRUCK, державний номерний знак НОМЕР_1 керував водій ОСОБА_1 , на підставі посвідченням водія серії НОМЕР_3 від 20.06.2019 (а.с.122).
За результатами перевірки складено акт № 348800 від 27.03.2023, в якому зафіксовано порушення вимог статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: не забезпечення водія особистою карткою водія для цифрового тахографа у транспортному засобі, чим порушено вимоги частини 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с.117). Дане порушення встановлено у відношенні до Філії «Авангард» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард», як перевізника.
Зі змістом акту № 348800 від 27.03.2023 водій ознайомлений та копію такого акту отримав (а.с.117).
Відповідач листом від 31.03.2023 за №21175/27/24-23 повідомив Філію «Авангард» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» про дату розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що призначена до розгляду на 27.04.2023.
Повідомлення отримане уповноваженою особою Філії «Авангард» 19.04.2023, свідченням чого є наявне в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення № 76492 0004579 5 (а.с.118).
Представник Філії «Авангард» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» подав до відповідача заперечення від 25.04.2023 за №30 з обґрунтуванням відсутності підстав притягнення його до відповідальності (а.с.125-127).
Відповідачем, за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 349821 від 27.04.2023, згідно якої постановлено стягнути з Філії «Авангард» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000,00 гривень (а.с.119). Вказана постанова направлена відповідачем на адресу Філії «Авангард» листом від 28.04.2023 за № 29482/27/24-23, та отримана уповноваженою особою 05.05.2023, про що вказує наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення № 76492 0006273 8 (а.с.120).
Не погоджуючись із рішенням відповідача, вважаючи його таким, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства, та без наявності на те обґрунтованих підстав, ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» звернулося до суду за захистом своїх порушених прав, ставлячи вимогу про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 349821 від 27.04.2023.
Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що Філія «Авангард» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» як відокремлений структурний підрозділ без статусу юридичної особи, у розумінні визначення, наведеного в абзаці 18 статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», не є автомобільним перевізником – самостійним суб`єктом господарювання. Саме тому відносно Філії не може бути застосована передбачена нормами статті 60 цього Закону адміністративно-господарська відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт.
Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 за №2344-ІІІ (надалі по тексту також Закон №2344-ІІІ), Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (надалі по тексту також Порядок №1567), Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 за №340 (надалі по тексту також Положення №340) та Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року за №385 (надалі по тексту також Інструкція №385).
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 за №2344-III.
Нормативне регулювання статті 6 Закону України «Про автомобільні транспорт» свідчить, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, забезпечує серед іншого, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті.
Згідно із змісту абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 за №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 за №103 (надалі по тексту також Положення №103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (надалі по тексту також Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури України і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Укртрансбезпека в силу вимог підпункту 2 пункту 5 Положення №103 відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.
Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 8 Положення №103).
Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.
Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт, визначено Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006
Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка (пункт 12 Порядку №1567).
Як регламентовано пунктом 14 Порядку №1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Приписами пункту 15 Порядку №1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється, поряд з іншим, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Згідно з пунктом 20 Порядку №1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
Як уже зазначалось вище, за наслідками проведення відповідачем  перевірки встановлено порушення Філією «Авангард» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» вимог статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: не забезпечення водія особистою карткою водія для цифрового тахографа у транспортному засобі, чим порушено вимоги частини 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», про що складено акт №348800 від 27.03.2023 (а.с.117).
Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною з тих підстав, що Філія «Авангард» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» не є перевізником, оскільки остання є відокремленим структурним підрозділом без статусу юридичної особи, а отже в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт» не є автомобільним перевізником та не може самостійно нести такий вид відповідальності» та «Філія «Авангард» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» не надає послуг з перевезення вантажів, а здійснювала доставку яйця для власних потреб, а саме: для виконання умов укладеного комерційного договору поставки виготовленої продукції (яйця курячого)».
Натомість апелянт вважає, що норми Закону України «Про автомобільний транспорт» не ототожнюють поняття «власник транспортного засобу» та «автомобільний перевізник», оскільки власник автомобіля за певних умов може бути автомобільним перевізником, проте у випадку, якщо автомобільним перевізником є користувач транспортного засобу, а не власник, відповідальність за Законом останній не несе. Аналогічні висновки викладені в ухвалі Вищого адміністративного суду від 16.04.2015 у справі № К/800/41722/13.
Колегія суддів погоджується з доводами апелянта з огляду на наступне.
Приватне акціонерне товариство «Агрохолдинг Авангард» з 24.09.1996 зареєстроване, як юридична особа (суб`єктом господарювання), основним видом діяльності якого за КВЕД є «розведення свійської птиці» (01.47), крім того «оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами» (КВЕД 46.33), «вантажний автомобільний транспорт» (КВЕД 49.41) (а.с.42-52).
Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого станом на 20.06.2023, Філія «Авангард» Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» (код ЄДРПОУ 39765654), місцезнаходження: Україна, 77450, Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, с. Загвіздя, є відокремленим підрозділом юридичної особи Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» (зворотній бік а.с.43).
Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого станом на 20.06.2023 (а.с.53-56), Філія «Авангард» Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» 23.04.2015 зареєстрована як відокремлений підрозділ юридичної особи, основним видом діяльності якого за КВЕД є «розведення свійської птиці» (01.47), також «оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами» (КВЕД 46.33), «вантажний автомобільний транспорт» (КВЕД 49.41).
Зміст Положення про Філію «Авангард» Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард», затверджене Протоколом Наглядової ради ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» №4 від 03.02.2022 (надалі по тексту Положення) (а.с.36-40), свідчить про те, що філія входить до складу Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» на правах структурної одиниці (філії) і діє на підставі даного Положення (пункт 1.4 Положення).
Філія реєструється в органах ДФС за місцем розташування, Філія наділена правом нараховувати і сплачувати до бюджету податки та обов`язкові платежі, а також може виступати податковим агентом у випадку та в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Товариство делегує Філії право складання податкових накладних на реалізовану ними продукцію. Для цього Філії присвоює цифровий номер, про що письмово повідомляє контролюючий орган за місцем його реєстрації як платника податку на додану вартість. Посадові особи Філії несуть відповідальність за стан обліку, своєчасне відображення господарських операцій для формування бухгалтерської, податкової, фінансової та іншої звітності відповідно до чинного законодавства України (пункт 6.2, 6.4 Положення).
Для організації ведення фінансово-господарської діяльності Філії за місцем його знаходження відкриваюся рахунки в банківських установах (пункт 7.6 Положення).
Згідно підпунктів 8.3.2., 8.3.3, 8.3.4., 8.3.5 пункту 8.3, пункт 8.4, 86 Положення директор в межах наданих повноважень: на підставі довіреності діє від імені Товариства, представляє її інтереси в органах державної влади, у тому числі судах, в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях з питань, що належать до сфери діяльності Філії, в межах наданих товариством повноважень; приймає на роботу і звільняє працівників Філії; вчиняє від імені товариства правочини (укладає та розриває угоди, договори, контракти) з питань, що належать до сфери діяльності Філії, в межах наданих йому повноважень на підставі довіреності та відповідно до законодавства, статуту товариства, рішень органів товариства, внутрішніх документів товариства та Філії, цього Положення; розпоряджається майном Філії, є розпорядником кредитів та рахунків в банках.
Директор Філії діє від імені товариства на підставі довіреності, у якій визначаються межі повноважень по управлінню майном Філії, а також обсяг його повноважень щодо укладання від імені товариства угод та здійснення інших юридичних дій.
иректор Філії, вступаючи в договірні відносини з третіми особами, зобов`язаний пред`являти для ознайомлення довіреність на право здійснення юридичних дій від імені товариства.
          Філія самостійно складає баланс, веде бухгалтерський, податковий і статистичний облік та подає звітність відповідно до вимог чинного законодавства України (пункт 10.1 Положення).
Із матеріалів адміністративної справи слідує, що «Філія «Авангард» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» є відокремленим підрозділом Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард», яка згідно вищевказаного Положення наділена відповідними права і обов`язками, зокрема щодо обліку та звітності, фінансово-господарської діяльності та управління.
У такому випадку суд звертається до норм Цивільного кодексу України, згідно статті 80 якого юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.
Відповідно до статті 95 цього Кодексу філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.
Виходячи із вищенаведених положень ЦК України стаття 95 цього Кодексу характеризує філію як відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину функцій.
Філія має наступні юридичні ознаки:
- наділяється майном юридичної особи, що її створила;
- діє на підставі затвердженого юридичною особою положення;
- керівники філій призначаються юридичною особою i діють на підставі виданої нею довіреності.
Крім цього, філії підлягають обов`язковій державній реєстрації, а також для здійснення фінансових операцій можуть відкривати рахунки в банках.
Також, згідно приписів частини 1 статті 62 Господарського кодексу України підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.
Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону (частина 4 статті 64 Господарського кодексу України).
Виходячи із наведених положень законодавства, юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами.
Колегією суддів встановлено, що згідно пункту 1.4. Положення про Філію «Авангард» Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард», затвердженого Протоколом Наглядової ради ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» №4 від 03.02.2022, філія входить до складу Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" на правах структурної одиниці (філії) і діє на підставі даного Положення.
Діяльність філій та представництв, як відокремлених структурних підрозділів не є самостійною та ініціативною, оскільки здійснюється від імені юридичної особи та на визначених нею умовах, при цьому всі ризики, як майнового, так і не майнового характеру покладено на юридичну особу, що створила філію (відокремлений структурний підрозділ).
Відповідальність перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт встановлена розділом V Закону України "Про автомобільний транспорт".
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 60 цього Закону, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
Суб`єктами відповідальності за статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» є автомобільні перевізники - суб`єкти господарювання.
Визначення автомобільного перевізника наведено у абзаці 18 статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Щодо того, кого можна притягнути до відповідальності, колегія суддів вважає за потрібне зазначити наступне. 
Твердження позивача про те, що відповідальність, передбачена  статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», може бути застосована до фізичних або юридичних осіб, але не до філій юридичних осіб, про які не вказано в цьому Законі, суд апеляційної інстанції оцінює критично, адже вони не спростовують факт допущення порушення статей 34 та 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», пункту 3.3. Інструкції №85 та пункту 6.1 Положення №340 саме позивачем як юридичною особою-автомобільним перевізником.
При цьому колегія суддів вважає, що саме по собі зазначення в оскаржуваній постанові як автомобільного перевізника Філія «Авангард» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» не може слугувати підставою для визнання її незаконною.
Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що в товарно-транспортній накладній автомобільним перевізником зазначено саме Філію «Авангард» Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард». 
На думку колегії суддів, філію можна вважати автомобільним перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки вона є структурним підрозділом юридичної особи, виконує її функції, має код ЄДРПОУ. Окрім цього, філія у межах наданих повноважень, за погодженням та/або відповідно до довіреності товариства має право укладати цивільно-правові договори, серед яких договори купівлі-продажу (зокрема договір поставки), надання послуг, перевезення, що становить діяльність, яка належить до сфери регулювання Закону України «Про автомобільний транспорт».
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 22.05.2020 року у справі № 825/2328/16, що стосується порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень, зазначено наступне: «При цьому, Верховний Суд зазначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.
Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).
Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.
Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Суд апеляційної інстанції наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 року по справі № 813/1790/18.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів звертає увагу, що позивач не оскаржував та не доводив наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваного рішення, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності.
Щодо наявності порушення законодавства про автомобільний транспорт суд апеляційної інстанції вважає за потрібне зазначити наступне.
Пунктом 6.1 Положення № 340 визначено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Як пояснюється відповідачем у транспортному засобі, що перевірявся марки INTERCARGO TRUCK, державний номерний знак НОМЕР_1 , був встановлений цифровий тахограф.
Відповідно до пункту 3.3. Інструкції №385, водій транспортного засобу обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.
Положеннями статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено необхідність наявності як у перевізника, так і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність особистої картки водія передбачено Інструкцією № 385.
Положеннями статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Аналіз положень Закону України «Про автомобільний транспорт» дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством, які водій повинен мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам.
Таке застосування коментованих положень закону відповідає правовим висновкам, що викладені у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі №820/4624/17.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, нормами Закону №2344-III визначено обов`язок для автомобільних перевізників та водіїв мати і пред`являти саме в момент проведення перевірки контролюючому органу, визначені законодавством документи.
Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.
Як уже відзначалось судом вище по тексту судового рішення, під час перевірки 27.03.2023 водій транспортного засобу ОСОБА_1 надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіля, державний номерний знак НОМЕР_1 , згідно якого власником транспортного засобу є Приватне акціонерне товариство «Агрохолдинг Авангард».
Також, згідно представленої водієм, під час проведення перевірки, товарно-транспортної накладної № YY00-052689 від 27.03.2023, перевезення вантажу (відбірне яйце) здійснювалось водієм ОСОБА_1 за допомогою транспортного засобу марки INTERCARGO TRUCK, державний номерний знак НОМЕР_1 (належного позивачу), при цьому автомобільним перевізником зазначено «Філія «Авангард» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» (а.с.85).
Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Тобто статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" не розмежовується, які саме повинні бути перевезення вантажу зокрема на договірних умовах чи для власних потреб.
В той же час, згідно пункту 1.4. Положення № 340 це Положення не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються, серед іншого, фізичними особами за власний рахунок для власних потреб без використання праці найманих водіїв.
У випадку, що розглядається водій ОСОБА_1 є найманою особою, про що свідчить наказ Філії «Авангард» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» від 19.02.2021 за №67-к «Про прийняття ОСОБА_1 » (а.с.13), відповідно дана норма не поширюється на спірні правовідносини.
Враховуючи те, що, дія пункту 1.4. Положення №340 на позивача не розповсюджується, оскільки водій ОСОБА_1 , перебуває у трудових відносинах з Філією «Авангард» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард», та повинен був мати при собі та пред`явити особисту карту водія.
Суд констатує, що здійснюючи доставку яєць для виконання умов укладеного комерційного договору поставки виготовленої продукції (яйця курячого), відповідний суб`єкт господарювання фактично здійснює перевезення вантажу.
Подані відповідачем докази у своїй сукупності дають підстави вважати, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 349821 від 27.04.2023, є правомірною, обґрунтованою, прийнятою з дотриманням норм чинного законодавства.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відтак, колегія суддів вважає, що за наявності доведеного відповідачем та не спростованого позивачем у ході судового розгляду цієї справи факту допущення останнім порушення законодавства про автомобільний транспорт, що виразилось у відсутності у водія транспортного засобу ОСОБА_1 особистої картки водія в слоті цифрового тахографа, відповідач правомірно застосував до позивача адміністративно-господарський штраф згідно абзацу 3 частини першої статті 60 Закону №2344-III.
Враховуючи викладене у своїй сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги. При винесенні оскаржуваної постанови відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. На думку колегії суддів, правові підстави для її скасування відсутні.
Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову в задоволені позову з наведених вище підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Судом першої інстанції неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та відповідно є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про відмову в задоволенні позову з наведених вище підстав. 
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області – задовольнити.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року у справі № 300/3482/23 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	С. М. Кузьмич