ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 квітня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/2516/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
                               суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області     
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 року (головуючий суддя Сліпець Н.Є.)
в адміністративній справі №160/2516/24 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області  до відповідача ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 року адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області повернуто позивачу.
Свою позицію щодо наявності підстав для повернення позовної заяви суд першої інстанції обґрунтував тим, що до адміністративного позову не додано доказів уповноваження діяти від імені особи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).          
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального права просить ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що до адміністративного позову було долучено витяг з ЄДРПОУ про повноваження представника позивача діяти від імені податкового органу в порядку самопредставництва. Відтак, на думку позивача, до адміністративного позову додано належні докази наявності у представника права підписувати адміністративний позов від імені ГУ ДПС у Дніпропетровській області, а висновки суду про наявність підстав для повернення позову є необґрунтованими. 
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
           29.01.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області подано позовну заява, в якій позивач просить стягнути податковий борг з відповідача до бюджету у сумі 9773,41 грн. 
Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачеві з огляду на те, що представник позивача на підтвердження свого права представляти інтереси суб`єкта владних повноважень не надав жодних доказів уповноваження її діяти від імені особи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).          
Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
          Частинами 1, 2 статті 55 КАС України  передбачено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою    статті 266 цього Кодексу. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.
Відповідно до статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник. 
У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої    статті 43 цього Кодексу  має адміністративну процесуальну дієздатність.
Стаття 59 КАС України визначає, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 
1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 
2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.
Матеріалами справи підтверджується, що подана від імені Головного управління ДПС у Дніпропетровській області позовна заява підписана ОСОБА_2 .
На підтвердження повноважень вказаної особи до матеріалів позовної заяви долучено витяг з ЄДРПОУ відповідно до якого ОСОБА_2 має повноваження діяти від імені Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у тому числі підписувати договори, тощо, (ДІЄ ВИКЛЮЧНО В СУДАХ УКРАЇНИ БЕЗ ОКРЕМОГО ДОРУЧЕННЯ ЗАЯВНИКА (САМОПРЕДСТАВНИЦТВО ДПС У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, ЯК ВІДОКРЕМЛЕНОГО ПІДРОЗДІЛУ ДПС) з ПРАВОМ ПОСВІДЧЕННЯ КОПІЙ ДОКУМЕНТІВ ЩОДО ПОВНОВАЖЕНЬ, БЕЗ ПРАВА ВІДМОВИ, ВІДКЛИКАННЯ, ВИЗНАННЯ ПОЗОВУ, ВІДМОВИ, ВІДКЛИКАННЯ АПЕЛЯЦІЙНИХ, КАСАЦІЙНИХ СКАРГ) – представник. 
          Суд першої інстанції дійшов висновку, що з наведеного витягу не можна встановити того, що ОСОБА_2 має право підписувати адміністративний позов.
          Однак, суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим.
          Зокрема, зазначене питання було предметом неодноразового розгляду Верховним Судом, який у постановах від 22.07.2021 року у справі №280/6557/20, від 09.09.2021 року у справі №200/11717/20-а, який дійшов висновку, що дія статті 59 КАС України не поширюється на випадки самопредставництва юридичної особи. 
Інші норми вказаного Кодексу також не вимагають додавання, зокрема до апеляційної скарги, заяви, документів, що підтверджують повноваження відповідного керівника чи іншої особи у випадку самопредставництва юридичної особи. 
При цьому, правом підпису апеляційної скарги поданої юридичною особою, суб`єктом владних повноважень, який не є юридичною особою, наділений керівник, уповноважений член виконавчого органу або представник, повноваження якого повинні бути визначені у відповідному документі, що посвідчує такі повноваження.
Одночасно, згідно з пунктом 13 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» №755-IV  у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.
Встановивши, що згідно з відомостями у державному реєстрі, особа, яка підписала апеляційну скаргу, має повноваження вчиняти дії від імені суб`єкта владних повноважень в порядку самопредставництва, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що такі відомості на підтвердження повноважень підписанта є достатнім та належним доказом.
Колегія суддів апеляційної інстанції також звернула увагу, що вказана інформація є доступною і, у випадку сумніву щодо процесуальної дієздатності особи, яка підписала позов, суд мав можливість скористатися безкоштовним запитом про отримання відомостей з державного реєстру на офіційному сайті Міністерства юстиції України.
Саме такий висновок узгоджується з висновками суду касаційної інстанції, у справах, що зазначені вище.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції вищезазначене є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції про повернення позову.
Зокрема, про те, що витяг з державного реєстру, в якому зазначені відомості про особу, яка підписала процесуальний документ (позовну заяву та/або апеляційну скаргу), як таку, яка може вчиняти дії від імені суб`єкта владних повноважень в порядку самопредставництва, є належним і достатнім доказом підтвердження таких повноважень зазначав Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постановах від 16.09.2021 року у справі №280/8728/20, від 28.04.2022 року у справі №160/9003/21, від 04.08.2022 року у справі №640/12628/21.
При цьому, у постанові від 04.08.2022 року у справі №640/12628/21 Верховний Суд також зауважував, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 року у справі №826/5500/18 сформувала універсальний принцип, зміст якого полягає у тому, що повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині 1    статті 2 КАС України, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.
Також у постанові від 28.04.2022 року у справі №160/9003/21 Верховний Суд зауважував, що повернення апеляційної скарги з підстав незазначення у ній посадового становища особи, яка підписала апеляційну скаргу, є проявом надмірного формалізму.
У постанові від 03.10.2022 року у справі № 520/12336/2020 Верховний Суд, скасовуючи ухвалу апеляційного суду про закриття апеляційного провадження, зазначив, що суд апеляційної інстанції після відкриття провадження у справі мав відомості про наявність повноважень у особи, яка підписала апеляційну скаргу станом на липень 2020 року, але зробив висновки про відсутність повноважень станом на час подання апеляційної скарги, при цьому не вжив будь-яких заходів щодо перевірки цієї інформації. Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції під час розгляду у відкритому судовому засіданні заяви позивача про закриття апеляційного провадження не перевірив (не витребував) чи були відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на дату подання апеляційної скарги (грудень 2020 року) про особу, яка діє в порядку самопредставництва.
Однак, зазначеним висновкам Верховного Суду ухвала суду першої інстанції не відповідає. 
Зокрема, матеріали справи не містять доказів вжиття судом першої інстанції заходів задля перевірки наявності у ОСОБА_2 повноважень на підписання позову, якщо суд вважав, що одного Витягу з державного реєстру не достатньо для підтвердження таких.
Водночас, Верховний Суд у своїх постановах притримується єдиної і послідовної позиції щодо належності і достатності як доказу наявності повноважень у особи діяти від імені юридичної особи в порядку самопредставництва Витягу з державного реєстру, в якому зазначені відомості про особу, яка підписала процесуальний документ.
          З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення позову  прийнята із порушенням вимог норм процесуального права, підлягає скасуванню із направленням адміністративної справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
          Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 320, ст. 321, ст. 325 КАС України суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області – задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.02.2024 року в адміністративній справі №160/2516/24  – скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 10.04.2024 та касаційному оскарженню не підлягає. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова