ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року 
м. Київ
cправа №   917/1574/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Зуєва В.А., 
за участю секретаря судового засідання - Кравченко О.В.,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні заяву Фізичної особи - підприємця Каменецького Олексія Леонідовича про винесення додаткової постанови про відшкодування судових витрат у касаційному провадженні за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Полтаваобленерго"
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2024, додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2024   і рішення Господарського суду Полтавської області від 31.10.2023 у справі
за позовом Акціонерного товариства "Полтаваобленерго"
до Фізичної особи - підприємця Каменецького Олексія Леонідовича
про стягнення грошових коштів 
та за зустрічним позовом Фізичної особи - підприємця Каменецького Олексія Леонідовича 
до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго"
про визнання недійсним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
1.          Верховним Судом здійснювалося касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (далі - АТ "Полтаваобленерго") на постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2024, додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2024   і рішення Господарського суду Полтавської області від 31.10.2023 у даній справі.
2.          За результатами здійснення касаційного провадження 03.04.2024 Верховний Суд прийняв постанову, якою касаційну скаргу АТ "Полтаваобленерго" залишив без задоволення, а оскаржувані постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2024, додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2024   і рішення Господарського суду Полтавської області від 31.10.2023 - без змін.
3.          Між тим, у поданому Фізичною особою - підприємцем Каменецьким Олексієм Леонідовичем (далі - ФОП Каменецький О.Л.) відзиві на касаційну скаргу останній, серед іншого, навів попередній розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, які він очікує понести в суді касаційної інстанції, в розмірі  18 000 грн. Вказав також, що докази розміру витрат на професійну правничу допомогу будуть подані до суду касаційної інстанції у передбачений Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України) строк.   
4.          08.04.2024 ФОП Каменецький О.Л. надіслав до Верховного Суду заяву про винесення додаткової постанови про відшкодування судових витрат, в якій просить стягнути з АТ "Полтаваобленерго" 18 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
5.          Верховний Суд ухвалою від 11.04.2024 прийняв до розгляду вказану заяву ФОП Каменецього О.Л. та ухвалив здійснити її розгляд у судовому засіданні 17.04.2024. 
6.          15.04.2024 до суду касаційної інстанції від АТ "Полтаваобленерго" надійшло клопотання про зменшення заявлених ФОП Каменецьким О.Л. витрат на оплату правничої допомоги, у якому викладено прохання про відмову у задоволенні заяви ФОП Каменецького О.Л. про винесення додаткової постанови про відшкодування судових витрат або ж про зменшення таких витрат до 1  500  грн.  
7.          Розглядаючи заяву ФОП Каменецького О.Л. про винесення додаткової постанови про відшкодування судових витрат та враховуючи заперечення АТ "Полтаваобленерго" щодо неї, Верховний Суд висновує таке.  
8.          Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
9.          Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
10.          Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
11.          Разом з тим чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
12.          Відповідно до частини третьої статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
13.          Відповідно до частин першої - другої  статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
14.          Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
15.          Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
16.          Відповідно до положень статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
17.          Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону № 5076-VI).
18.          Закон № 5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
19.          Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
20.          Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
21.          Виходячи зі змісту положень частин п`ятої, шостої статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.
22.          Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
23.          Такий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №  922/445/19.
24.          Водночас  під час вирішення  питання  про розподіл судових витрат господарський суд  за наявності  заперечення сторони проти розподілу витрат на послуги адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що  визначені  частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті  129 ГПК  України,  може  не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення,  всі  її витрати на професійну правову допомогу.  
25.          Такі висновки щодо застосування  статей 126,  129 ГПК  України викладено  у постанові Великої Палати Верховного Суду від   16.11.2022 у справі №  922/1964/21.
26.          Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (див. додаткову ухвалу Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
27.          Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
28.          Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
29.          На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції ФОП Каменецький О.Л. до заяви додав: (1)  Договір про надання правової допомоги адвоката від 10.02.2014, укладений ним з адвокатом Гуйван  П.Д.; (2) Акт приймання - передачі наданих послуг від 05.04.2024 до Договору про надання правової допомоги адвоката від 10.04.2024; (3) докази надсилання заяви про винесення додаткової постанови про відшкодування судових витрат з додатками на адресу АТ "Полтаваобленерго". 
29.1.          Згідно з умовами Договору про надання правової допомоги адвоката від 10.02.2024 клієнт (ФОП Каменецький О.Л.) доручив, а адвокат (Гуйван П.Д.) прийняв на себе зобов`язання надати клієнтові юридичну допомогу щодо ведення його юридичної справи № 917/1574/22 стосовно касаційного перегляду постанови Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2024 та рішення Господарського суду Полтавської області від 31.10.2023 в об`єднаному провадженні за позовом АТ "Полтаваобленерго" про донарахування та стягнення коштів за спожиту безобліково електроенергію в розмірі 321 663, 42 грн та за зустрічним позовом про визнання недійсним і скасування неправомірного рішення АТ "Полтаваобенерго", оформленого протоколом комісії № 004578 від 21.07.2022. 
29.2.          У рамках даного договору адвокат зобов`язався:
-          вивчити судове рішення та додаткові документи й проінформувати клієнта про можливі варіанти рішення проблеми;
-          підготувати необхідні документи (відзив на касаційну скаргу, клопотання, скарги, тощо) для ведення справи і здійснити представництво інтересів клієнта в усіх судових установах та інших організаціях в межах судового процесу при касаційному розгляді справи за участі клієнта;
-          у випадку позитивного рішення здійснити необхідні дії по виконанню судового рішення.    
29.3.          Вартість послуг з договору у судах першої інстанції (прим. Верховний Суд вважає технічною помилкою зазначення вартості послуг саме у судах першої інстанції, а не касаційного суду) визначається, виходячи із складності справи і встановлюється у розмірі гонорару - 18 000 грн. Оплата здійснюється незалежно від результату касаційного провадження після судового засідання у справі.
29.4.          В свою чергу з Акта приймання - передачі наданих послуг від 05.04.2024 до Договору про надання правової допомоги адвоката від 10.02.2024 слідує, що сторонами підтверджено факт надання адвокатом клієнтові юридичних послуг щодо вивчення відповідного законодавства, аналізу національної та європейської судової практики, обґрунтування та підготовлення документів та участі у касаційному перегляді рішення у справі № 917/1574/22.  
29.5.          Сторони погодили, що обсяг виконаних адвокатом послуг становить 126 годин і коштує 18 000 грн.
29.6.          Адвокатом конкретно здійснено:
-          детальне вивчення матеріалів, що посвідчують аргументи касанта стосовно можливого продовження дії договору, що завершився за вимогою АТ "Полтаваобленерго" 01.01.2013, шляхом укладання додаткової угоди від 2015 року. З цією метою проведені додатково консультації з низкою наукових фахівців та встановлено, що таке "подовження" неможливе, бо суперечить Цивільному кодексу України; 
-          ретельне вивчення матеріалів, що посвідчують характер господарських відносин між АТ "Полтаваобленерго" та ФОП Каменецьким О.Л. з приводу організації виконання договору про розподіл електричної енергії, укладеного на умовах приєднання споживача до публічної пропозиції. А також проаналізований зміст його публічного тексту та з`ясовано, наскільки він стосується конкретних умов відносин між саме цими сторонами; 
-          аналіз чинного законодавства в електроенергетиці, дослідження практики проведення технічних перевірок та контрольних оглядів точки обліку. Спростовано аргументи АТ "Полтаваобленерго", що ці відносини будуються на договірних засадах: насправді повноваження оператора щодо здійснення контролю за дотриманням ПРРЕЕ мають імперативний характер і не можуть встановлюватися чи скасовуватися за згодою сторін, вони встановлені законодавчо і не залежать від волі споживача; 
-          з`ясовано, де перебуває точка обліку для цього об`єкту, а також порядок її обладнання та встановлення. Виявлено, що її обладнано оператором системи неправомірно, відсутній нормативно необхідний документ - акт введення точки обліку в експлуатацію. Відтак вона не може використовуватися для контролю;
-          здійснено опрацювання питання про існування та правове регулювання бездоговірних господарських відносин в царині постачання електричної енергії. Виявлено, що такі відносини унормовуються ст. 174, 179 - 181 Господарського кодексу, як недоговірні, що здійснюються на підставі угоди, яка не суперечить законодавству України; 
-          доведено, що договір про розподіл електричної енергії від 01.01.2019 між ФОП Каменецьким О.Л. та АТ "Полтаваобленерго" був укладений шляхом приєднання споживача до публічного договору про розподіл, оприлюдненого на загальному сайті АТ "Полтаваобленерго" в усній формі у вигляді, що є єдиним для усіх споживачів, він не містить конкретизуючих ознак саме для споживача;
-          виявлено, що АТ "Полтаваобленерго" не уклало приватного договору з споживачем ФОП Каменецьким, у якому узгоджені основні величини споживання, такі як дозволена потужність споживання та режим і час електроспоживання. Відтак, вони регулюються не договором, а ПРРЕЕ;  
-          проведено серйозні та змістовні консультації із фахівцями в царині електроенергетики, у тому числі у столиці України, з питань функціонального обсягу та порядку застосування обмежень у електропостачанні. З даної позиції оцінені положення п. 7.5 Правил роздрібного ринку, на які посилається касант як на підставу буцімто не припинення дії договору № 4251 від 24.11.2008. Встановлено, що відключення споживача за правопорушення не тягне припинення договору, бо то є елементом оперативно-господарських санкцій, передбачених п. 7.5 ПКЕЕ. Натомість, розірвання договору на вимогу сторони (точніше, не продовження договору, що закінчився), на новий строк, що і відбулося у нашому випадку) є цілком самостійним способом припинення договірних відносин; 
-          проведена велика науково-прикладна робота стосовно спростування неправильної тези касанта, що укласти договір про розподіл електричної енергії з оператором системи розподілу може виключно особа, яка на цей момент перебуває у договірних відносинах з ним. Наведено правові норми Правил роздрібного ринку, які за власною диспозицією визначають характер поведінки контрагентів "коли договір не укладений"; 
-          проведено консультації з фахівцями в царині ІТ технологій щодо контрольних здатностей системи стосовно моніторингу таких показників, як облік реактивної енергії. Доведено, що стягнення в даній царині можуть накладатися за порушення Методики обчислення плати за перетікання реактивної енергії та додатку до договору, у якому врегульовано перетікання реактивної енергії. Виявлено, що у нашому випадку правовою підставою для вимоги про стягнення необлікованої реактивної енергії була не Методика, а глава 8.4. ПРРЕЕ, що незаконно. Крім того, додатку про перетікання реактивної енергії до договору про розподіл електроенергії від 01.01.2019 сторони взагалі не укладали; 
-          доведено неправомірність позиції АТ "Полтаваобленерго", що службові особи не проводили контрольного огляду точки обліку 31.03.2022, що давало можливість оператору збільшити строк нарахування за вимогою на 145 днів (з реальних 8 днів до 153);
-          важливу увагу приділено дослідженню правового застосування ст. 101 ГПК України, встановлено, що висновок експерта, на який посилається апелянт, не є належним доказом в силу прямого припису закону, а також позиції Верховного Суду з даного приводу і, зокрема ВП ВС у постанові від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18. Доведено неправомірність посилання касанта на необхідність застосування у господарському судочинстві тих підходів, які притаманні тільки кримінальному судочинству;
-          підготовлено і направлено до касаційного суду низку процесуальних та сутнісних документів: відзив на апеляційну скаргу (прим. Верховний Суд вважає технічною помилкою зазначення про подання відзиву на апеляційну, а не касаційну скаргу) на 24 арк.; заяву про відшкодування судових витрат з необхідним поясненнями і доказами;
-          участь у судових засіданнях у касаційному суді.                
30.          АТ "Полтаваобленерго" у клопотанні про зменшення суми витрат на правничу допомогу посилається на те, що заявлений розмір витрат значно перевищує реальну та розумну їх вартість. Обсяг робіт в касаційній інстанції та матеріали справи не вимагали вивчення та з`ясування нових обставин, заявлена ФОП Каменецьким О.Л. сума є явно неспівмірною із обсягом наданих адвокатом послуг. 
31.          Дослідивши надані ФОП Каменецьким О.Л. докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а також заперечення АТ "Полтаваобленерго", колегія суддів зазначає про таке.
32.          Верховний Суд враховує, що правова позиція ФОП Каменецького О.Л. була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору у судах першої та апеляційної інстанцій, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, адвокат Гуйван П.Д. надавав правову допомогу заявникові в судах першої та апеляційної інстанцій, тому був обізнаний з усіма обставинами та деталями цієї справи.
33.          Крім цього, погоджені ФОП Каменецьким О.Л. і адвокатом Гуйван П.Д. в Акті  приймання - передачі наданих послуг від 05.04.2024 до Договору про надання правової допомоги адвоката від 10.02.2024 роботи, окремими видами юридичних послуг здебільшого взагалі не являються, а представляють собою лише суб`єктивні міркування адвоката щодо обставин цієї справи та позицій сторін у ній, які узагальнено знайшли своє відображення у поданому відзиві на касаційну скаргу.  Проведення ж заявлених в Акті консультацій адвоката з представниками спеціалістів у різних сферах жодними доказами не підтверджено та більше того, не обґрунтовано заявником і необхідності у таких консультаціях з огляду на межі касаційного перегляду справи.        
34.          Верховний Суд також вважає, що наповнення поданого Акта приймання - передачі наданих послуг від 05.04.2024 до Договору про надання правової допомоги адвоката від 10.02.2024 таким значним обсягом проведених адвокатом "робіт" насправді є штучним збільшенням як його змісту так і реально наданих адвокатом послуг, які у касаційному провадженні звелися виключно до написання відзиву на касаційну скаргу та участі адвоката в одному судовому засіданні. Витрати ж на підготовку та подання заяви про відшкодування судових витрат взагалі не підлягають відшкодуванню за рахунок АТ "Полтаваобленерго", адже така заява фактично є заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, в той час як відповідно до підпункту в) пункту 4 частини першої статті 315 ГПК України суд касаційної інстанції здійснює розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
35.          Звідси вказаний в Акті приймання - передачі наданих послуг від 05.04.2024 до Договору про надання правової допомоги адвоката від 10.02.2024 заявлений обсяг робіт тривалістю у 126 годин є очевидно завищеним, а розмір заявлених витрат не є співмірним із складністю справи та наданими адвокатом послугами. 
36.          Верховний Суд враховує, що погоджений сторонами у Договорі про надання правової допомоги адвоката від 10.02.2024 гонорар у розмірі 18 000 грн є фіксованим, однак констатує також, що зобов`язання, які склалися між  адвокатом  та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат для суду не є обов`язковими  . Як виснувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
37.          Надавши оцінку поданим ФОП Каменецьким О.Л. доказам витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи заперечення АТ "Полтаваобленерго" щодо розміру цих витрат, керуючись такими критеріями як обґрунтованість, пропорційність, співмірність та розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин цієї справи, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ФОП Каменецького О.Л. та про стягнення на його користь 8  000 грн витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти заяви Верховний Суд відмовляє. 
38.          Доводи АТ "Полтаваобленерго" щодо повної відмови у задоволенні заяви ФОП Каменецького О.Л. свого підтвердження не знайшли.
Керуючись статтями 126, 129, 244, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Заяву Фізичної особи - підприємця Каменецького Олексія Леонідовича про винесення додаткової постанови про відшкодування судових витрат задовольнити частково.
2. Стягнути з Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022; код ЄДРПОУ 00131819) на користь Фізичної особи - підприємця Каменецького Олексія Леонідовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 8 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції. У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.
3. Доручити Господарському суду Полтавської області видати відповідний наказ. 
Додаткова постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                              Міщенко І.С.

Судді                                                                                                              Берднік І.С.

                                                                                                                    Зуєв В.А.