ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 червня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 398/1350/24	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Кіровоградській області  Департаменту патрульної поліції 
на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2024 року (суддя Молонова Ю.В.) у справі №398/1350/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,–

                                                                    ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправною  та скасувати постанову серії ЕНА № 1645885 від 13.03.2024 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.
В обґрунтування заявлених вимог позивач фактично посилався на необґрунтованість та неправомірність оскарженого рішення, оскільки винесене відповідачем за відсутності події та складу правопорушення, без наявності належних доказів вчинення такого. 
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2024 року адміністративний позов задоволено.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, обставини якого викладені у спірній постанові, що свідчить про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.  Доводи заявника апеляційної скарги фактично зводяться до того, що під час розгляду справи судом першої інстанції не було направлено на адресу відповідача копію позовної заяви з додатками, що унеможливило подання заперечень на позов. В той же час, як зазначає відповідач, факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення належним чином зафіксований, у зв`язку з чим суду апеляційної інстанції надаються цьому докази, які з поважних причин не були надані суду першої інстанції, так як відповідач не був обізнаний про підстави звернення позивача з позовом до суду.
Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення ЕНА № 1645885 від 13.03.2024, складеної інспектором 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 13.03.2024 о 10 год. 03 хв. в Кіровоградській області, м. Олександрія, вул. Козацький шлях, 95, керував тз в котрого на розсіювачах задніх світлових приладів було нанесено тонування, що зменшували їх прозорість та світлопропускання, чим порушив п.п.31.4.3 ґ ПДР України (а.с.5).
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Відповідно до п.п.31.4.3 ґ ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.
Отже, керування транспортним засобом на розсіювачах світлових приладів якого нанесено тонування, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання, створює склад правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121 КУпАП.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік джерел яких наведено в ст.251 КУпАП.
Так, за приписами    ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
У спірному випадку відповідачем до суду апеляційної інстанції надано докази у вигляді відео та фото файлів з яких очевидно вбачається те, що на задніх світлових приборах транспортного засобу, яким керував позивач, нанесено тонування, що зменшує прозорість цих приборів та їх світлопропускання.
В оскаржуваній постанові зазначено те, що факт вчинення адміністративного правопорушення зафіксовано за допомогою технічних засобів, що мають функцію відеозапису.
Отже, надані відповідачем докази є належними та допустимими доказами, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Стосовно не надання відповідачем вказаних доказів до суду першої інстанції слід зазначити те, що судом першої інстанції складено довідку про направлення та доставлення ухвали про відкриття провадження у справі та копії позову до електронного кабінету Управління патрульної поліції в Кіровоградській області.
В той же час, за наслідками ознайомлення за допомогою функціоналу КП «Діловодство спеціалізованого суду» із карткою справи, яка формувалася судом першої інстанції, судом апеляційної інстанції встановлено, що у вкладці ЄДРПО/ІПН відповідача: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції зазначено – 40108709. Проте, даний код ЄДРПОУ належить Головному управлінню Національної поліції в Кіровоградській області. Вказані обставини встановлені судом апеляційної інстанції в ухвалі від 14 травня 2024 і вказані обставини фактично стали підставою для поновлення Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції строку звернення з апеляційною скаргою до суду.
Отже, встановлені обставини не дають підстав стверджувати про те, що відповідач був обізнаний про розгляд цієї справи судом першої інстанції, а відповідно мав об`єктивну можливість направити відзив на позов з відповідними доказами.
З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає можливим прийняти до уваги надані відповідачем докази на стадії апеляційного провадження.
Таким чином, підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доведеність факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121 КУпАП, що свідчить про правомірність притягнення останнього до адміністративної відповідальності.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Кіровоградській області  Департаменту патрульної поліції – задовольнити.
Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2024 року у справі №398/1350/24 – скасувати та прийняти нову постанову.
В задоволенні позову ОСОБА_1 – відмовити.
Постанова    суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.       

         Повний текст постанови складено 13.06.2024 
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк