КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                              
справа №753/6230/22                                                   Головуючий у 1 інстанції: Якусик О.В.
провадження №22-ц/824/11597/2024                                     Головуючий суддя: Олійник В.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
18 червня 2024 року                                                                                                м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Головуючого судді: Олійника В.І., 
суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,
при секретарі: Курченко С.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Хоменка Віталія Олексійовича, який діє в інтересах  ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Капітал Джірінг» до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про усунення перешкод в користуванні майном шляхом визнання припинення права іпотеки та скасування рішень державного реєстратора, -
 
в с т а н о в и в :
 
У червні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Капітал Джірінг» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», в якому просила визнати припиненим право іпотеки ОСОБА_1 за договором іпотеки від 30 жовтня 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Падалкою Р.О. щодо нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення з № 1 по № 7, групи приміщень № 513 - салон краси (в літ. А), загальною площею 176,3 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 2515059 від 30.10.2015 11:34:04, індексний номер: 25715711 від 30.10.2015 11:42:41.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 грудня 2015 року та 04 лютого 2016 року між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 було укладено договори банківського вкладу, відповідно до яких ПАТ «Фідобанк» прийняв грошові кошти в розмірі 130 000,00 доларів США на строк до 18 червня 2016 року та в розмірі 170 000,00 доларів США на строк до 04 серпня 2016 року. У забезпечення виконання зобов`язань за цими договорами між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки від 30 жовтня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалкою Р.О., за умовами якого банк передав в іпотеку ОСОБА_1 нежитлові приміщення з № 1 по № 17, групу приміщень № 513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 783 від 20 травня 2016 року запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Фідобанк» з 20 травня 2016 року по 19 червня 2016 року, яку було продовжено до 19 липня 2018 року.
Згідно з протоколом від 10 червня 2016 року засідання комісії з перевірки правочинів за кредитними операціями, комісією виявлено договір іпотеки від 30 жовтня 2015 року, укладений з ОСОБА_1 , який має всі ознаки нікчемності, на підставі чого видано наказ № 124 від 15 червня 2016 року «Щодо заходів про визнання в ПАТ «Фідобанк» договорів іпотеки нікчемними за результатами перевірки».
09 вересня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О. В. проведено державну реєстрацію права власності нежитлових приміщень з № 1 по № 17, групи приміщень № 513 - салона краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 на підставі договору іпотеки від 30 жовтня 2015 року та видано позивачу свідоцтво про право власності на це нерухоме майно.
14 січня 2021 року відбувся відкритий електронний аукціон щодо реалізації права вимоги ПАТ «Фідобанк». За результатами проведеного аукціону та згідно з протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-12-17-000004-b переможцем стало ТОВ «ФК Капітал Джірінг».
04 березня 2021 року ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» уклали договір № GL22N019274/5 купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Тверською І. В., за умовами якого позивач набув майнові права щодо нерухомого майна: нежитлове приміщення з № 1 по № 7, групи приміщень № 513 - салон краси (в літ. А), загальною площею 176,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 . Майнові права вважаються переданими покупцю з моменту підписання цього договору.
Позивач вказує, що постановою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року у справі № 753/23075/26-ц, зокрема, визнано за ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» право власності на спірне нерухоме майно.
Посилаючись на те, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно залишився запис про іпотеку та запис про обтяження нерухомого майна, внаслідок чого позивач позбавлений можливості розпоряджатися власним майном, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Капітал Джірінг» до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про усунення перешкод в користуванні майном шляхом визнання припиненням права іпотеки та скасування рішень державного реєстратора задоволено.
Визнано припиненим право іпотеки ОСОБА_1 за договором іпотеки від 30 жовтня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалкою Романом Олеговичем щодо нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення з № 1 по № 7, групи приміщень № 513 - салон краси (в літ. А), загальною площею 176,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер: 25715059 від 30.10.2015 11:34:04, індексний номер: 25715711 від 30.10.2015 11:42:41.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Капітал Джірінг» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2481,00 грн.
В апеляційній скарзі адвоката Хоменка В.О., який діє в інтересах  ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.
Скаргу обґрунтовує тим, що предметом позову є вимога про визнання припиненим права іпотеки ОСОБА_1 за Договором іпотеки від 30.10.2015, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Падалкою P.O. щодо нерухомого майна, а саме: нежитлове приміщення з №1 по №17, групи приміщень №513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер: 25715059 від 30.10.2015 11:34:04, індексний номер: 25715711 від 30.10.2015 11:42:41.
Вважає, що позивачем не вірно обраний спосіб захисту, оскільки за наявності підстав для задоволення позову, порушене право ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» підлягає судовому захисту за позовом про визнання іпотеки такою, що припинена, а не про визнання припиненим права іпотеки ОСОБА_1 .
Вказане підтверджується судовою практикою.
Таким чином, з огляду на характер виниклих правовідносин між сторонами, за наявності підстав для задоволення позову та з урахуванням висновків вказаної Постанови Верховного Суду, ефективним та єдиним правильним способом захисту порушених прав ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» було б пред`явлення позову про визнання іпотеки такою, що припинена, а не про визнання припиненим права іпотеки ОСОБА_1 та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо виключення відповідних записів про іпотеку та обтяження.
Отже, позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, що є самостійною підставою для відмови в позові.
Крім того, позивачем не надано доказів звернення до державного реєстратора щодо припинення іпотеки і тим самим підтвердивши наявність виниклого спору.
Так, предметом позову є вимога про визнання припиненим права іпотеки ОСОБА_1 за Договором іпотеки від 30.10.2015, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Падалкою P.O. щодо нерухомого майна, а саме: нежитлове приміщення з №1 по №17, групи приміщень №513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер: 25715059 від 30.10.2015 11:34:04, індексний номер: 25715711 від 30.10.2015 11:42:41.
Підставою для задоволення позову, як вказує Позивач в позовній заяві, є нікчемність Договору іпотеки.
Проте, Позивачем не надано докази звернення до державного реєстратора щодо припинення іпотеки та прийнятого ним рішення - відмови у припиненні іпотеки і тим самим підтвердивши наявність виниклого спору щодо припинення іпотеки, оскільки такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору. 
Отже, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, де передбачено, що захисту у суді підлягають лише порушені або невизнані права особи, то у разі відмови державного реєстратора у припиненні іпотеки після звернення Позивача, тільки в такому випадку таке право підлягає захисту судом.
Вважає за необхідне звернути увагу суду, що в даному випадку, одним із відповідачів по справі є ПАТ «ФІДОБАНК», тобто сторона за договором іпотеки. При цьому, Банк у поданому відзиві, визнав позов повністю. У зв`язку з цим виникає риторичне питання, що заважало звернутися позивачу до ПАТ «ФІДОБАНК» для подальшого звернення останнього до державного реєстратора про припинення іпотеки.
Крім того, подаючи позов та обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував, що він є правонаступником ПАТ «ФІДОБАНК», а тому вказане Товариство могло вільно звернутися до будь-якого реєстратора за припиненням іпотеки.
Також, не звернувшись до державного реєстратора за припинення іпотеки та передчасно звернувшись до суду, Позивач ініціював судовий спір, де просить необгрунтовано стягнути з ОСОБА_1 судові витрати у зв`язку з розглядом справи. До речі, на це звертав увагу Верховний Суд, який вказував, що звернення особи до суду з позовом про визнання іпотеки такою, що припинена, не є необхідним заходом, а може бути здійснено тільки за наявності спору.
Таким чином, позивачем не надано доказів звернення до державного реєстратора щодо припинення іпотеки та прийняття рішення-відмови у її припиненні, а тому позивач передчасно звернувся до суду з позовом, що є підставою для відмови у його задоволенні.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 - представник ТОВ «Фінансова Компанія «Капітал Джірінг» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін.
Вказує, що ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» не має можливості розпорядження власним майном, що є порушення прав Позивача на розпорядження власним майном.
У зв`язку із тим, що скасування рішення державного реєстратора про внесення записів про іпотеку та обтяження іпотекою нерухомого майна, які були внесені на підставі нікчемного Договору іпотеки не можуть залишатись у Державному реєстр речових прав на нерухоме майно, так як порушують права ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» як власника майна. 
Отже, законний власник майна ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» має всі підстави для звернення до суду за захистом порушеного права та усунення перешкод в користуванні своїх майном.
Зазначає, що так як законом передбачено, що підставою для внесення змін до Державного реєстру є судове рішення в тому числі яким передбачено припинення речових прав (іпотека і обтяження іпотекою), саме тому ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» сформулював таким чином вимоги позовної заяви. 
Судове рішення про задоволення такого позову, яке набрало законної сили, є підставою для державної реєстрації відомостей про припинення незаконно зареєстрованого за відповідачем права іпотеки, що усуває для позивача перешкоди у здійсненні ним правоможності розпоряджатись своїм нерухомим майном.
Вважає, що позивачем обрано належним і ефективний спосіб захисту так як позивачем заявлено і вимогу про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер: 25715059 від 30.10.2015 11:34:04, індексний номер: 25715711 від 30.10.2015 11:42:41.
Також зазначає, що даний позов має ознаки негаторного, так як заявлений власником нерухомого майна ТОВ «ФК «Капітал Джірінг», що перебуває в фактичному володіння власника-позивача, наявні рішення державного реєстратора щодо записів про іпотеку та обтяження іпотекою за ОСОБА_1 , що були внесені на підставі нікчемного правочину договору іпотеки.
Вказує, що постановою Київського апеляційного суду від 07.12.2021р. по справі №753/23075/16-ц було визнано недійсними свідоцтво про право діяльності ОСОБА_1 , скасовано рішення державного реєстратора про право власності ОСОБА_1 та визнано за ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» як правонаступником ПАТ «Фідобанк» право власності на нерухоме майно. 
Отже, вищевказаним судовим рішенням було визнано право власності за ТОВ «ФК «Капітал Джірінг», що є преюдицією, а посилання представника позивача, що ОСОБА_1 з вересня 2016 р є єдиним власником майна не є вірними, так як договір іпотеки є нікчемним, а отже у останнього не виникло права власності та його права не є порушеними.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що одночасне звернення до суду з позовними вимогами про визнання припиненим права іпотеки, на підставі якої проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, є належним способом захисту порушених прав позивача на таке майно, а задоволення позову призведе до відновлення становища, яке існувало до прийняття державним реєстратором оспорюваного рішення.
Також суд зазначав, що за обставинами цієї справи, вимоги позивача ґрунтуються на його праві власності на об`єкт нерухомого майна, яке визнано за ним на підставі рішення суду у справі № 753/23075/16-ц, і саме за захистом своїх прав як власника майна позивач звернувся до суду. Оцінка наявності чи відсутності підстав для набуття позивачем прав на спірний об`єкт нерухомого майна з огляду на положення статті 13 ЦПК України щодо меж розгляду справи та вказане вище рішення апеляційного суду не є предметом розгляду у цій справі.
Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної  інстанції за  результатами розгляду  апеляційної скарги  має право: скасувати судове рішення повністю  або частково  і ухвалити  у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Судом встановлено, що 18 грудня 2015 року та 04 лютого 2016 року між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 було укладено договори банківського вкладу, відповідно до яких ПАТ «Фідобанк» прийняв грошові кошти в розмірі 130 000,00 доларів США на строк до 18 червня 2016 року та в розмірі 170 000,00 доларів США на строк до 04 серпня 2016 року.
У забезпечення виконання зобов`язань за цими договорами, ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 уклали договір іпотеки від 30 жовтня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалкою Р. О., за яким банк передав в іпотеку ОСОБА_1 нежитлові приміщення з № 1 по № 17, групу приміщень № 513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 783 від 20 травня 2016 року запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Фідобанк» з 20 травня 2016 року по 19 червня 2016 року, яку було продовжено до 19 липня 2018 року.
Наказами Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 32 від 25 травня 2016 року та № 67 від 06 червня 2016 року створено комісію щодо перевірки правочинів на предмет виявлення договорів, що мають ознаки нікчемності в розумінні ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Згідно з протоколом від 10 червня 2016 року засідання комісії з перевірки правочинів за кредитними операціями, комісією виявлено договір іпотеки від 30 жовтня 2015 року, укладений з ОСОБА_1 , який має всі ознаки, передбачені п. 5, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - правочин, умови якого передбачають передачу майна з метою надання окремим кредиторам переваг, прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку
На підставі цього протоколу видано наказ № 124 від 15 червня 2016 року «Щодо заходів про визнання в ПАТ «Фідобанк» договорів іпотеки нікчемними за результатами перевірки».
09 вересня 2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко О. В. провела державну реєстрацію права власності нежитлових приміщень  
№ 1 по № 17, групи приміщень № 513 - салона краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 на підставі договору іпотеки від 30 жовтня 2015 року та видала йому свідоцтво про право власності на це нерухоме майно.
Вказані обставини встановлені постановою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року у справі № 753/23075/16-ц.
14 січня 2021 року відбулися публічні електронні торги (аукціон) щодо реалізації майнових прав на нерухомість, АДРЕСА_1 (176,3 кв.м.), переможцем якого згідно з протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-12-17-000004-b стало ТОВ «ФК Капітал Джірінг».
04 березня 2021 року ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» уклали договір № GL22N019274/5 купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І. В.
Відповідно до умов цього договору продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність майнові права щодо нерухомого майна: нежитлове приміщення з № 1 по № 7, групи приміщень № 513 - салон краси (в літ. А), загальною площею 176,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 . Майнові права вважаються переданими покупцю з моменту підписання цього договору.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року у справі № 753/23075/16-ц замінено ПАТ «Фідобанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг».
Постановою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року у справі № 753/23075/16-ц:
- визнано протиправними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 31312570 від 09 вересня 2016 року та внесенні записів за даними рішеннями до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;
- скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 31312570 від 09 вересня 2016 року
- скасовано державну реєстрацію прав на нерухоме майно: нежитлове приміщення з № 1 по № 17, групу приміщень № 513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , проведену на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко О. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 31312570 від 09 вересня 2016 року.
- скасовано свідоцтво про право власності ОСОБА_1 на нежитлові приміщення з № 1 по № 17, групу приміщень № 513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ;
- визнано за ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» право власності на нежитлове приміщення з № 1 по № 17, групу приміщень № 513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .
Постановою Верховного Суду від 12 грудня 2022 року у справі № 753/23075/16 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року залишено без змін.
Залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції, Верховний Суд у своїй постанові погодився з висновком апеляційного суду, що договір іпотеки з наступними змінами до нього, є нікчемним у силу закону з моменту укладення і не створює жодних юридичних наслідків, оскільки зобов`язання за договором іпотеки від 30 жовтня 2015 року прийняті банком у порядку, який не передбачений Законом України «Про банківські послуги», і умови цього договору передбачають окремі переваги для ОСОБА_1 , так як вчинення такого виду правочинів невизначеному колу осіб - іншим клієнтам банку не пропонувалося.
За висновком суду касаційної інстанції, установивши, що державна реєстрація права власності за ОСОБА_1 на спірне нерухоме майно проведена приватним нотаріусом на підставі нікчемного правочину, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні первісного позову та наявність підстав для задоволення зустрічного позову, що призведе до відновлення порушеного права банку, правонаступником якого є ТОВ «ФК «Капітал Джірінг», на належне йому майно.
Як свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 10 грудня 2021 року до реєстру внесено запис про реєстрацію права власності на спірні приміщення за ТОВ «ФК «Капітал Джирінг» на підставі рішення суду, серія та номер: 753/23075/16-ц, виданий 07.12.2021, видавник: Київський апеляційний суд.
Згідно з статтею 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.
Статтею 18 ЦПК України унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Отже, станом на дату звернення із позовом у цій справі та дату її вирішення ТОВ «ФК «Капітал Джирінг» є власником нежитлового приміщення з № 1 по № 17, групи приміщень № 513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак, як слідує з матеріалів справи, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис 11826593 про іпотеку, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25715059 від 30.10.2015, приватний нотаріус Падалка Роман Олегович, підстава для державної реєстрації: договір іпотеки, серія та номер: 7823, виданий 30.10.2015, та запис 11826674 про обтяження, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25715711 від 30.10.2015, приватний нотаріус Падалка Роман Олегович, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, обтяжувач: ОСОБА_1 .
Звертаючись до суду з позовом, позивач просив суд (1) визнати припиненим право іпотеки ОСОБА_1 за договором іпотеки від 30 жовтня 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Падалкою Р.О. щодо нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення з № 1 по № 7, групи приміщень № 513 - салон краси (в літ. А), загальною площею 176,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 та (2) скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 2515059 від 30.10.2015 11:34:04, індексний номер: 25715711 від 30.10.2015 11:42:41.
Позивач посилався на те, що через наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вказаних записів про обтяження він не має можливості розпорядження власним майном.
Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).
Як передбачено частинами першою, другою стаття 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Статтею 321 ЦК визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно із статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У частині другій статті 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів. Зазначеною нормою також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 зазначено, що визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності.
Власник майна (іпотекодавець) не позбавлений права звернутися з вимогою до іпотекодержателя про визнання права іпотеки відсутнім і саме такий спосіб захисту може бути належним та ефективним у спірних правовідносинах (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20).
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).
Відповідно до абзацу 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на дату звернення позивача із позовом у цій справі), ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Частиною другою статті 27 цього Закону визначено, що державна реєстрація обтяжень проводиться, зокрема, на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили.
У пункті 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц суд дійшов висновку, що наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про право іпотеки чи іншого речового права створює презумпцію належності права особі, яка ним володіє внаслідок державної реєстрації (Buchbesitz (нім.) - книжкове володіння). Якщо власник предмета іпотеки або інша зацікавлена особа вважає, що таке право іпотеки припинено або взагалі не існувало, то може звернутися з позовною вимогою про визнання права іпотеки припиненим чи про визнання відсутності права іпотеки, оскільки судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для державної реєстрації припинення права іпотеки (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).     
Предметом позову є вимога про визнання припиненим права іпотеки ОСОБА_1 за Договором іпотеки від 30.10.2015, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Падалкою P.O. щодо нерухомого майна, а саме: нежитлове приміщення з №1 по №17, групи приміщень №513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер: 25715059 від 30.10.2015 11:34:04, індексний номер: 25715711 від 30.10.2015 11:42:41.
Проте, позивачем не вірно обраний спосіб захисту, оскільки за наявності підстав для задоволення позову, порушене право ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» підлягає судовому захисту за позовом про визнання іпотеки такою, що припинена, а не про визнання припиненим права іпотеки ОСОБА_1 .
Вказане підтверджується наступною судовою практикою.
В Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в справі №695/3790/15-ц від 18 вересня 2019 року заначено наступне:
«...Позиція Верховного Суду.
Відповідно до статті 3 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення (далі - ЦПК України 2004 року), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.
Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.
Таким чином, право іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору іпотеки чи шляхом припинення зобов`язання за договором.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.
Скасовуючи рішення місцевого суду та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов правильного по суті висновку про те, що право іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору іпотеки; звернення до суду з позовом про зобов`язання іпотекодержателя та нотаріуса вчинити дії з метою зняття заборони з нерухомого майна є неправильним способом захисту порушених прав власника майна.
Верховний Суд виходить з того, що дійсно записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Проте у справі, яка переглядається, ефективним способом захисту порушених прав позивача було пред`явлення позову про визнання іпотеки такою, що припинена (оскільки щодо цього існував спір, про що свідчить факт зміни позивачем підстав та предмета позову), а не визнання припиненим договору іпотеки, а також - про зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек. Підстави для зобов 'язання нотаріуса вчиняти певні дії відсутні, оскільки у випадку одержання відповідної заяви та підтверджуючих документів або за наявності рішення суду нотаріус сам повинен зняти заборону відчуження майна та провести державну реєстрацію припинення обтяження (заборони), а також - припинити інше речове право (іпотеку)...».
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша та третя статті 13 ЦПК України).
Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.21), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, пункт 54), від 22 червня 2021 року у справі N° 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 76), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21, пункт 155), від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (провадження № 14-72 цс 21, пункт 8.46), від 01 березня 2023 року у справі № 522/22473/15-ц (провадження № 12-13гс22, пункт 127)).
Таким чином, з огляду на характер виниклих правовідносин між сторонами, за наявності підстав для задоволення позову та з урахуванням висновків вказаної Постанови Верховного Суду, ефективним та єдиним правильним способом захисту порушених прав ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» було б пред`явлення позову про визнання іпотеки такою, що припинена, а не про визнання припиненим права іпотеки ОСОБА_1 та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо виключення відповідних записів про іпотеку та обтяження.
Отже, позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, що є самостійною підставою для відмови в позові. Також позивачем не надано доказів звернення до державного реєстратора щодо припинення іпотеки і тим самим підтвердивши наявність виниклого спору.
Так, предметом позову є вимога про визнання припиненим права іпотеки ОСОБА_1 за Договором іпотеки від 30.10.2015, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Падалкою P.O. щодо нерухомого майна, а саме: нежитлове приміщення з №1 по №17, групи приміщень №513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер: 25715059 від 30.10.2015 11:34:04, індексний номер: 25715711 від 30.10.2015 11:42:41.
Підставою для задоволення позову, як вказує позивач в позовній заяві, є нікчемність Договору іпотеки.
Проте, Позивачем не надано докази звернення до державного реєстратора щодо припинення іпотеки та прийнятого ним рішення - відмови у припиненні іпотеки і тим самим підтвердивши наявність виниклого спору щодо припинення іпотеки, оскільки такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору. 
Отже, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, де передбачено, що захисту у суді підлягають лише порушені або невизнані права особи, то у разі відмови державного реєстратора у припиненні іпотеки після звернення Позивача, тільки в такому випадку таке право підлягає захисту судом.
Вказане теж підтверджується судовою практикою.
В Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 695/3790/15-ц від 18 вересня 2019 року зазначено, що «...Звернення особи до суду з позовом про визнання іпотеки такою, що припинена, на підставі частини першої статті 593 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судому разі наявності відповідного спору...».
Слід звернути увагу суду, що в нашому випадку, одним із відповідачів по справі є ПАТ «ФІДОБАНК», тобто сторона за договором іпотеки. При цьому, Банк у поданому відзиві, визнав позов повністю. У зв`язку з цим виникає риторичне питання, що заважало звернутися Позивачу до ПАТ «ФІДОБАНК» для подальшого звернення останнього до державного реєстратора про припинення іпотеки.
Крім того, подаючи позов та обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач вказував, що він є правонаступником ПАТ «ФІДОБАНК», а тому вказане Товариство могло вільно звернутися до будь-якого реєстратора за припиненням іпотеки.
Також, не звернувшись до державного реєстратора за припинення іпотеки та передчасно звернувшись до суду, Позивач ініціював судовий спір, де просить необгрунтовано стягнути з ОСОБА_1 судові витрати у зв`язку з розглядом справи. До речі, на це звертав увагу Верховний Суд у вказаній Постанові, який вказував, що звернення особи до суду з позовом про визнання іпотеки такою, що припинена, не є необхідним заходом, а може бути здійснено тільки за наявності спору.
Таким чином, позивачем не надано доказів звернення до державного реєстратора щодо припинення іпотеки та прийняття рішення-відмови у її припиненні, а тому Позивач передчасно звернувся до суду з позовом, що є підставою для відмови у його задоволенні. 
Задовольняючи позов в повному обсязі, який заявлений до двох відповідачів, суд першої інстанції в силу положень ст.141 ЦПК України зобов`язаний був стягнути судовий збір в сумі 1 240,50 грн. з кожного відповідача, але з незрозумілих причин і без будь-якого обґрунтування в оскаржуваному рішенні суд неправомірно стягнув судовий збір в повному обсязі саме з ОСОБА_1 , чим допустив порушення вимог Закону.  
Так, предметом позову є вимога про визнання припиненим права іпотеки ОСОБА_1 за Договором іпотеки від 30.10.2015, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Падалкою P.O. щодо нерухомого майна, а саме: нежитлове приміщення з №1 по №17, групи приміщень №513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер: 25715059 від 30.10.2015 11:34:04, індексний номер: 25715711 від 30.10.2015 11:42:41.
Водночас, ПАТ «ФІДОБАНК», будучи вільним в укладенні договору, здійснюючи свою діяльність, уклав договори банківського вкладу (депозиту) з ОСОБА_1 з метою залучення коштів, належних вкладнику, та отримав 300 000 (триста тисяч) доларів США.
В розпорядженні ПАТ «ФІДОБАНК» були і залишаються кошти в розмірі 300 0000 (триста тисяч) доларів США, належні ОСОБА_1 , які він до цього часу так і не повернув ОСОБА_1, незважаючи на неодноразові звернення.
Також, 30.10.2015 року між ПАТ «ФІДОБАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір іпотеки, посвідчений Падалка P.O. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстрованим номером № 7823 зі змінами та доповненнями внесеними Договором про внесення змін № 1 від 18.12.2015 р. за реєстровим № 9563 та Договором про внесення змін № 2 від 15.02.2016 р. за реєстровим № 700 щодо нежитлового приміщення: А. Нежилі приміщення з № 1 (один) по № 17 (сімнадцять), групи приміщень № 513 - салон краси (в літері А), загальна площа 176,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 763155980000, за адресою: розташованих в будинку АДРЕСА_1 .
Згідно п. 2.1.2 Договору іпотеки, Іпотекодержатель в порядку, передбаченому чинним законодавством України, має право здійснити реалізацію Предмету іпотеки або набути його у власність у разі невиконання боржником зобов`язань за Основним договором та/або порушення справи по банкрутство Іпотекодавця.
У розділі 5 Договору іпотеки викладено застереження про задоволення вимог Іпотеко держателя. Зокрема у п. 5.1 Договору іпотеки сторони погодили можливість звернення стягнення па Предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в Договорі іпотеки. Іпотекодержатель самостійно визначає один з наступних способів звернення стягнення на Предмет іпотеки:
-           Передачу Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленого чинним законодавством України, у тому числі Законом України «Про іпотеку»;
-           Право Іпотекодержателя від свого імені продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому чинним законодавством України, утому числі Законом України «Про іпотеку».
Згідно п.5.2 Договору іпотеки, у разі порушення Основного договору та/або умов цього договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушених зобов`язань у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі Договору іпотеки.
Відповідно до рішення Національного банку України від 20 травня 2016 року N 8 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 травня 2016 року N 783 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ "ФІДОБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністрації банку". Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ФІДОБАНК" з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 20 травня 2016 року до 19 червня 2016 року включно.
Потім, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб продовжено строки тимчасової адміністрації до 19.07.2016 року.
За рішенням Правління Національного банку України від 18 липня 2016 року №142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ФІДОБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19 липня 2016 року №.1265 «Про початок процедури ліквідації ПУАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».
Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ФІДОБАНК» з 20 липня 2016 року до 19 липня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «ФІДОБАНК», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами - Коваленку Олександру Володимировичу з 20 липня 2016 року до 19 липня 2018 року включно.
27.07.2016 року ОСОБА_1 на адресу ПАТ «ФІДОБАНК» направлено вимогу про усунення порушення/повідомлення (в порядку ст. 35, 38 ЗУ «Про іпотеку»).
У зазначеній вимозі, ПАТ «ФІДОБАНК» надано тридцятиденний строк з моменту отримання вимоги виконати в повному обсязі зобов`язання перед Іпотеко держателем, строк виконання яких настав, за договором іпотеки у розмірі 130 000,00 (сто тридцять тисяч) доларів США та нараховані відсотки за депозитним вкладом, шляхом перерахування вказаних грошових коштів на рахунок ОСОБА_1 .
06.08.2016 року ОСОБА_1 на адресу ПАТ «ФІДОБАНК» направлено вимогу про усунення порушення/повідомлення (в порядку ст. 35, 38 ЗУ «Про іпотеку»).
У зазначеній вимозі, ПАТ «ФІДОБАНК» надано тридцятиденний строк з моменту отримання вимоги виконати в повному обсязі зобов`язання перед Іпотекодержателем, строк виконання яких настав, за договором іпотеки у розмірі 170 000,00 (сто сімдесят тисяч) доларів США та нараховані відсотки за депозитним вкладом, шляхом перерахування вказаних грошових коштів на рахунок ОСОБА_1.
Одночасно у вказаних вимогах зазначалося, що у разі залишення претензій без задоволення, Іпотекодержателем буде звернено стягнення на Предмет іпотеки.
Так, у зв`язку з невиконанням ПАТ «ФІДОБАНК» грошового зобов`язання за договором іпотеки від 30.10.2015 року, 09 вересня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко Оленою Володимирівною здійснено реєстрацію права власності нежитлового приміщення з № 1 (один) по № 17 (сімнадцять), групи приміщень № 513 - салон краси (в літері А), загальна площа 176,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 763155980000, за адресою: будинок АДРЕСА_1 на ОСОБА_1.
З 2016 року ОСОБА_1 був єдиним власником нежилих приміщень з № 1 по № 17 групи приміщень № 513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176.3 кв.м., розташованих в будинку АДРЕСА_1 , на підставі Договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалка P.O. 30.10.2015 року за №7823.
Однак, 04 березня 2021 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» було укладено Договір №GL22N019274/5 купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності, посвідчений Тверською І.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №334 (надалі-Договір купівлі-продажу).
Відповідно до п. 1.1 Договору купівлі-продажу, за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає у власність майнові права щодо нерухомого майна: нежилі приміщення з № 1 (один) по № 17 (сімнадцять), групи приміщень № 513 - салон краси, загальною площею 176,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 763155980000, право власності на яке виникло у Продавця на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 10.08.2007р., посвідченого Авдієнком Валерієм Вікторовичем, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та зареєстрованого в реєстрі за №1272 та було припинено на підставі Договору іпотеки від 30.10.2015р., посвідченого Падалка P.O., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстр № 7823 зі змінами та доповненнями, які є відмінними від права власності та які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому, а саме:
-           визнання права власності на нерухоме майно;
-           визнання правочину щодо припинення права власності Продавця недійсним;
-           припинення дії третіх осіб, яка порушує право власності;
-           відновлення становища, яке існувало до порушення прав Продавця;
-           відшкодування збит ків та інші способи відшкодування майнової шкоди;
-           визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу
-           влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб;
-           та інші майнові права, які пов`язані із виникненням та припиненням права власності Продавця на нерухоме майно, зокрема, але не виключно;
-           витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння;
-           оскарження у судовому порядку недійсності правочину за яким Продавцем було набути право власності на нерухоме майно або припинено право власності на нерухоме майно;
-           звернення до державних органів, установ та організацій всіх форм власності в межах прав та повноважень, на підставі майнових прав, які передбачені законодавством та Укладеними договорами, включаючи, але не обмежуючись органів нотаріату, Міністерства юстиції та його територіальних органів, суб`єктів державної реєстрації прав, державних реєстраторів;
-           набуття у власність нерухомого майна, а також інші права, що випливають з майнових прав щодо нерухомого майна, в тому числі ті, які виникнуть в майбутньому у зв`язку із встановленням обставин неправомірності припинення права власності Продавця на нерухоме майно, або скасуванням рішень судів про недійсність правочинів на підставі яких Продавець набув право власності;
-           отримання грошових коштів/відшкодування вартості нерухомого майна за наслідками недійсності/нікчемності правочинів на підставі яких право власності на нерухоме майно було набуто Продавцем;
-           інші права, що пов`язані або випливають із правочинів, на підставі яких виникло/існувало право власності Продавця на нерухоме майно;
-           пред`явлення позову про визнання права власності Покупця, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, з подальшою реєстрацією права власності за Покупцем;
-           право на пред`явлення та реалізацію, в т.ч. в судовому порядку, вимоги щодо застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, що призвів до припинення права власності Продавця на нерухоме майно, вказаного в п. 1 даного Договору, ознаки нікчемності якого встановлені протоколом засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, від 10.06.2016р., затвердженим Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПУАТ «ФІДОБАНК» 10.06.2016р. надалі за текстом - «Майнові права».
Згідно із п. 1.3 Договору купівлі-продажу, майнові права вважаються переданими ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» з моменту підписання цього Договору.
Тобто, вказаний Договір купівлі-продажу, був укладений щодо об`єкту нерухомого майна, який перебував у власності ОСОБА_1 .
Частинами 1 - 3 ст. 656 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі- продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 658 Цивільного кодексу України встановлено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.
Таким чином, на момент укладення між ПАТ «ФІДОБАНК» та ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» Договору купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності від 04 березня 2021 року, за умовами якого до останнього перейшли майнові права на нежиле приміщення, яке належало на праві власності ОСОБА_1 , ПАТ «ФІДОБАНК» не був власником вказаного нежилого приміщення та майнових прав на нього.
У даному випадку під виглядом відчуження майнових прав щодо нерухомого майна фактично має місце продаж права на звернення до суду з позовами або права на застосування способів захисту цивільних прав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 16 і ст.ст. 387, 392 Цивільного кодексу України, хоча з урахуванням зазначеного вище застереження щодо змісту або характеру майнових прав, вміщеного у частині 2 статті 656 цього Кодексу, вказані способи судового захисту цивільних прав не можуть бути предметом договору купівлі-продажу майнових прав.
За ч.1, 4 ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.
Частиною 4 ст. 334 Цивільного кодексу України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Згідно пунктів 1, 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва; 2) речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; право довірчої власності (крім права довірчої власності як способу забезпечення виконання зобов`язань); інші речові права відповідно до закону.
Відповідно до ч. 2 ст. З Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Таким чином, за змістом норм статті 334 Цивільного кодексу України і статей 3, 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" похідні від права власності речові права на нерухоме майно у їх набувача виникають з моменту державної реєстрації таких прав.
Отже, з урахуванням змісту наведених положень чинного законодавства, речові права на нерухоме майно, похідні від права власності, так і майнові права, відмінні від права власності на нерухоме майно, є правами, нерозривно пов`язаними з нерухомим майном, а тому такі права підлягають державній реєстрації та виникають з моменту відповідної реєстрації.
За таких обставин, будь-які майнові права відмінні від права власності щодо об`єкту нерухомості, як на момент їх реалізації (04 березня 2021 року) так і після їх відчуження не були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як за продавцем - ПАТ «ФІДОБАНК», так і за покупцем таких прав - ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ».
07 грудня 2021 року Київським апеляційним судом винесено постанову у справі 
№ 753/23075/16-ц за результатом розгляду апеляційних скарг ПУАТ «ФІДОБАНК» та ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення та зустрічним позов Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олени Володимирівни, ОСОБА_1 , державної організації "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" про визнання протиправними дій приватного нотаріуса щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, скасування нотаріальної дії, свідоцтва про право власності на нерухоме майно й визнання права власності на нерухоме майно.
Вказаною постановою суду, апеляційні скарги ПУАТ «ФІДОБАНК» та ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» - задоволено. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2021 року - скасовано та прийнято нове рішення, яким:
-           у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення відмовлено;
-           визнано протиправними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31312570 від 09.09.2016р. та внесенню записів за даними рішеннями до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;
-           скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31312570 від 09.09.2016р. та внесенню записів за даними рішеннями до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;
-           скасовано державну реєстрацію прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 : нежитлове приміщення з №1 (один) по №17 (сімнадцять), групи № НОМЕР_1 - салон краси (в літ. А), загальною площею 176,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що відбулась на підставі рішення ПНКМНО ОСОБА_11 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31312570 від 09.09.2016р.;
-           скасовано Свідоцтво про право власності ОСОБА_1 (тимчасова посвідка на постійне проживання тип РА код держави UKR посвідка НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на нежитлове приміщення з №1 по №17 групи приміщень №513 - салон краси (в літ. А), загальною площею 176,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ;
-           визнано за ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» (04060, м. Київ, вул. Ольжича, будинок 27/22, офіс 2, Ідентифікаційний код 40091114) як правонаступником ПАТ «ФІДОБАНК» право власності на нежитлове приміщення з №1 по №17 групи приміщень №513 - салон краси (в літ. А), загальною площею 176,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачем доказів на підтвердження факту того, що дії ОСОБА_1 суперечить закону не надано. Отже, доводи позивача щодо нікчемності договору іпотеки не підтверджуються будь-якими доказами.
В даному випадку суд зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів щодо нікчемності договору іпотеки, укладеного між ПАТ «ФІДОБАНК» та ОСОБА_1 .
Таким чином, позивачем не наведено, а судом не встановлено, підстав для визнання нікчемним вказаного договору.  
Доводи позивача є безпідставними, оскільки спростовуються в силу відсутності відповідних документів і ґрунтуються виключно на припущеннях. 
З огляду на вищенаведене, позивачем не надано належних, достовірних, допустимих, достатніх доказів на підтвердження вимог, викладених в позовній заяві. Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять в предмет доказування, а достатність - це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу по суті. За таких обставин, позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.
Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Зокрема, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст.376 підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким в позові відмовити.
Також, в порядку ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з ТОВ «Фінансова Компанія «Капітал Джірінг» на користь  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 721 грн. 50 коп. 
 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382, 384  ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу адвоката Хоменка Віталія Олексійовича, який діє в інтересах  ОСОБА_1 задовольнити. 
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.
В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Капітал Джірінг» до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про усунення перешкод в користуванні майном шляхом визнання припинення права іпотеки та скасування рішень державного реєстратора відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Капітал Джірінг» (код ЄДРПОУ 40091114) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 721 (три тисячі сімсот двадцять одна) грн 50 коп.    
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 25 червня 2024 року.

Головуючий:  

Судді: