Справа № 448/888/23                                 Головуючий у 1 інстанції: Кічак Ю.В. 
Провадження № 33/811/838/24                  Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 09 травня 2024 року,
з участю правопорушника – ОСОБА_1 

в с т а н о в и в:

цією постановою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.
       Згідно постанови судді,  ОСОБА_1  23.05.2023 о 22:01 год. в с.Гусаків Яворівського району Львівської області керував транспортним засобом - марки «Renault Laguna», н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України. 
       В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною. Зазначає, що його огляд на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, оскільки такий був проведений із спливом більше двох годин; не було відібрано в нього аналіз крові, який він просив взяти, а огляд проводився лише за допомогою швидкого експрес тесту на п`ять видів наркотиків. Звертає увагу на те, що відібрання біологічного матеріалу відбулося лише в одну ємність замість двох, оскільки у лікаря відсутні умови для зберігання такої. Звертає увагу на те, що в акті медичного огляду зазначено, що його поведінка напружена, метушлива, інші показники в нормі, у зв`язку з чим вважає таку поведінку відповідною в даній обстановці. 
Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, мотивуючи тим, що копію повного тексту отримав 18 травня 2024 року; оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. 
               Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1  про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги,  суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав. 
       Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
       Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
       Зокрема такий висновок суду підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №473763 від 24.05.2023, де викладена фабула вчиненого правопорушення;  постановою про накладення на  ОСОБА_1  адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №783205 від 23.05.2023р. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП; направленням водія транспортного засобу  ОСОБА_1  24.05.2023; висновком щодо результатів огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №45 від 24.05.2023; копією акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.05.2023р. за №45; поясненнями свідка – лікаря  ОСОБА_2 , дані в суді першої інстанції; відеозаписом події, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
       Що стосується доводів апелянта щодо порушення порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.
       Порядок огляду водія на стан сп`яніння, встановлений ст. 266 КУпАП, розкритий в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015.
Згідно з п.2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
       Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. 
       Вказаних вимог Закону, працівниками поліції було дотримано у повному обсязі, відтак, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року №1452/735, у зв`язку з чим доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.
       Твердження правопорушника ОСОБА_1 про порушення самої процедури освідування у лікаря експрес - тестом без проведення лабораторних досліджень, апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про порушення лікарем процедури огляду  на стан наркотичного сп`яніння та недійсність результатів такого огляду.
       Лабораторне дослідження біологічних середовищ організму (сечі) було проведено ОСОБА_1 за допомогою експрес-тесту, в результаті якого в сечі останнього, було виявлено позитивний результат на наявність наркотичних речовин та винесено заключення: наркотичне сп`яніння. Експрес-тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини, та надає якісний показник. Швидкі тести не потребують метрологічного контролю, тому не входять до галузі атестації. Чинне законодавство України не вимагає встановлення кількісних показників наркологічної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння.
       Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння.
       Інструкція вимагає виявлення якісних показників або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння, що і було в повному обсязі виконано КНП «Городоцька центральна лікарня» та виявлено в сечі наркотичні речовини. 
       Окрім цього, право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду, передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.
       Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1  висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 травня 2023 року №45 з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував.
       Крім того, апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги з приводу не відібрання у лікарні другої ємності з сечею з тих підстав, що згідно пояснень лікаря, даних в суді першої інстанції, у лікарні відсутні умови для збереження такої, а Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, не передбачено можливості повторного огляду особи на стан наркотичного сп`яніння. 
       З приводу доводів ОСОБА_1 щодо не відібрання у нього на аналіз крові, то згідно п.12 розділу ІІІ вказаної Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Натомість згідно п.13 розділу ІІІ Інструкції, кров може використовуватись для дослідження біологічного середовища, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Відтак, з огляду на те, що ОСОБА_1 добровільно здав сечу для дослідження біологічного середовища, то відповідно у лікаря не виникло потреби у заборі крові для дослідження.
       Відтак, досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними, допустимими, та такими в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1   у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       Покликання ОСОБА_1 на те, що його доставили у медичний заклад після двох годин, спростовуються матеріалами справи, а саме даними відеозапису, з яких вбачається, що останній був доставлений працівниками поліції в медичний заклад своєчасно.
Таким чином, твердження апелянта про те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
       При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини, майновому стану, обставинам, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1   нових правопорушень.
       З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає. 
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 

п о с т а н о в и в:

поновити правопорушнику ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Мостиського районного суду Львівської області від 09 травня 2024 року. 
       Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1   – залишити без задоволення, а постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 09 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя                  Галапац І.І.