ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року	Львів	Справа № 460/12235/22 пров. № А/857/8441/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                                        Довга О.І.,
суддя                                                                              Глушко І.В.,
суддя                                                                              Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу    ОСОБА_1  на ухвалу  Рівненського окружного  адміністративного  суду  від 20 березня 2024 року  щодо заміни  сторони виконавчого  провадження у справі № 460/12235/22 за адміністративним  позовом ОСОБА_2  до Головного  управління  Пенсійного фонду України  в Рівненській області  про визнання  дії та  бездіяльності  протиправними, - 

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала на розгляді адміністративна справа № 460/12235/22 за позовом ОСОБА_2  до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням суду від 08.06.2022 позовну заяву задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області щодо нездійснення з 01 грудня 2019 року перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 , на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення за № 2129 від 21 лютого 2022 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2  з 01 грудня 2019 року на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення № 2129 від 21 лютого 2022 року, виданої на ім`я ОСОБА_2 Державною установою  Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області, з урахуванням раніше проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
19.03.2024 року ОСОБА_1 (заявник) подала заяву про заміну сторони у виконавчому листі правонаступником. В обґрунтування заяви вказала, що позивач у справі № 460/12235/22 ОСОБА_2 , який є її чоловіком, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. Заявник є спадкоємцем за законом. До спадкового майна входить також нарахована, але не виплачена пенсія в сумі 225977,36грн. Просила заяву  про заміну сторони у виконавчому провадженні  у справі № 460/12235/22 задовольнити.
Ухвалою Рівненського  окружного адміністративного суду  щодо заміни  сторони  виконавчого провадження від 20 березня 2024 року  заяву   ОСОБА_1  залишено без задоволення. 
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції   ОСОБА_1 звернулась із апеляційною скаргою. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить  ухвалу суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову, якою  її  заяву задовольнити. Апеляційна  скарга фактично мотивована доводами  адміністративного позову. 
У відповідності до частини другої  статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України  (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на наступні підстави.
Судом встановлені наступні обставини.
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала на розгляді адміністративна справа № 460/12235/22 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням суду від 08.06.2022 позовну заяву задовольнити частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області щодо нездійснення з 01 грудня 2019 року перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 , на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення за № 2129 від 21 лютого 2022 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01 грудня 2019 року на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення № 2129 від 21 лютого 2022 року, виданої на ім`я ОСОБА_2 Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області», з урахуванням раніше проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції  набрало законної сили 09.07.2022.
20.10.2022 позивачу виданий виконавчий лист на виконання вказаного рішення суду.
28.12.2022, позивач у даній справі – ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.01.2023, актовий запис № 01.
Відповідно до повідомлення про коло спадкоємців № 81/03-14 від 13.02.2024, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є спадкоємцями всього належного майна ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 01.03.2024, на виконання рішення суду у справі № 460/12235/22, ОСОБА_2 здійснено перерахунок пенсії та нараховано доплату за період з 01.12.2019 по 31.07.2022 в сумі 225977,36грн.
ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, для можливості отримати перерахунок пенсії та нараховану доплату ОСОБА_2 за період з 01.12.2019 по 31.07.2022 в сумі 225977,36 грн., так як  вважає, що  обраний нею спосіб захисту свого  порушеного право  відповідає вимогам чинного законодавства. 
Відмовляючи у  задоволені  заяви  про заміну сторони  у виконавчому листі   суд першої інстанції  виходив з того, що Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.
Суд першої інстанції зазначив, що у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції  дійшов висновку, що спірні правовідносини у даному випадку не допускають правонаступництва, у зв`язку з чим констатував відсутність підстав для заміни позивача (стягувача) у виконавчому листі відповідно до ст. 379 КАС України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступного. 
Так, відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Частиною першою статті 379 КАС України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина четверта статті 379 КАС України).
Відтак, процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.
Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до частини першої статті 61 означеного Закону, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Зміст статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України.
Так, згідно зі статтями 1218, 1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.
Статтею 1227 ЦК України, в свою чергу, визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї.
Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.
Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.
Тобто у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Вимоги зобов`язального характеру, заявлені ОСОБА_1 у цій справі, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, а тому заміна сторони в виконавчому провадженні, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав заявника.
В свою чергу, відмова пенсійного органу у виплаті ОСОБА_1 таких сум може бути підставою для звернення останньої до суду із позовом за захистом своїх прав.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, адже спірні правовідносини не допускають правонаступництва, у зв`язку з чим відсутні підстави для заміни сторони/стягувача у виконавчому провадженні.
Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 16.05.2023 у справі № 420/288/21, від 27.09.2023 у справі № 420/16546/21 та від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, ухвала суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 312, 315, 316 КАС України, суд – 

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Рівненського окружного  адміністративного  суду  від 20 березня 2024 року  щодо заміни  сторони виконавчого  провадження у справі № 460/12235/22  залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. І. Запотічний