ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 594/305/24	Головуючий у 1-й інстанції Зушман Г.І. 	
Провадження № 33/817/342/24 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 28 березня 2024 року,
                                В С Т А Н О В И Л А:
Постановою Борщівського районного суду Тернопільської області від 28 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір.
Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 27 лютого 2024 року о 01:21 год. в с. Іване-Пусте, вул. Краківська, 10 Чортківського району Тернопільської області керував транспортним засобом – автомобілем марки «Mercedes Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Борщівського районного суду від 28 березня 2024 року щодо нього скасувати та провадження у справі закрити.
Апелянт посилається на те, що висновок суду про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення повинен бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Звертає увагу на те, що у працівників поліції були відсутні підстави, які регламентовані статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» щодо зупинки його транспортного засобу, а відповідно і не було підстав проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Наголошує на тому, що протокол серії ААБ № 037014 від 27.02.2024 року щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП не може бути належним та допустимим доказом.
Зазначає, що він просив поліцейських доставити його у медичний заклад для того, щоб в нього було взято кров на алкоголь та проведено відповідні дослідження.
Апелянт посилається на те, що він є учасником бойових дій, а тому відповідно до вимог п.13 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору. 
ОСОБА_1 та адвокат Когут О.В. в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час розгляду справи. Відповідно до клопотання ОСОБА_1 , зазначеного в апеляційній скарзі, просить проводити судове засідання у його відсутності, апеляційну скаргу підтримує, просить її задовольнити.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.                
Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення 
серії ААБ № 037014 від 27 лютого 2024 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 27 лютого 2024 року о 01:21 год. в с. Іване-Пусте, вул. Краківська, 10 Чортківського району Тернопільської області транспортним засобом – автомобілем марки «Mercedes Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.
Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.
Відповідно до відеозапису камер поліцейських, під час патрулювання 27 лютого 2024 року о 01:21 год. в с. Іване-Пусте, вул.Краківська, 10, Чортківського району Тернопільської області, поліцейськими виявлено транспортний засіб «Mercedes Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 ..
Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він керує т/з під час комендантської години та в порушення п.9.2 (б) ПДР України, керуючи т/з не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при зміні напрямку руху, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням штрафу.
З даного відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд буде проходити на місці зупинки.
Пройшовши огляд на місці, з результатом ОСОБА_1 погодився та у медичний заклад на огляд їхати відмовився.
У матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота та наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 лютого 2024 року.
Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.
Необґрунтованими є доводи апелянта про те, що у працівників поліції були відсутні підстави щодо зупинки його транспортного засобу, оскільки відповідно до відеозапису ОСОБА_1 керував т/з під час комендантської години та в порушення п.9.2 (б) ПДР України, керуючи т/з не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при зміні напрямку руху, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням штрафу. При цьому, факт порушення ПДР України ОСОБА_1 не заперечував.
Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що протокол серії ААБ № 037014 від 27.02.2024 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП не може бути належним та допустимим доказом, оскільки протокол складений уповноваженою особою відповідно до ст. 254, 256 КУпАП, підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи.
Безпідставними є посилання апелянта на те, що бажав проїхати в медичний заклад для того, щоб здати кров на алкоголь та провести відповідні дослідження, оскільки відібрання біологічних зразків проводиться лише при події ДТП, де є потерпілі особи, що, в даному випадку, відсутнє.
Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.
Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.
За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи – немає.
Беручи до уваги, що ОСОБА_1 , відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_2 від 08 серпня 2023 року має право на пільги учасника бойових дій, його, згідно до вимог п.13 ч.1 ст. 5 ЗУ “Про судовий збір” слід звільнити від сплати судового збору.
       На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 28 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 - змінити.
На підставі п.13 ч.1 ст. 5 ЗУ “Про судовий збір” звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.
В решті постанову суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя