Дата документу 18.06.2024 Справа № 322/1846/23

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 322/1846/23                                                 Пр. № 22-ц/807/579/24	Головуючий у 1-й інстанції: Губанов Р.О. Повний текст складено: 09.01.2024 року. Суддя-доповідач: Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2024 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)                Гончар М.С.
суддів                                        Онищенка Е.А., Трофимової Д.А.
за участі секретаря                                Остащенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 04 січня 2024 року про закриття провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору оренди, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння
ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-2), в якому позивач просив суд - припинити шляхом розірвання договорів оренди від 27 лютого 2012 року, укладений від імені ОСОБА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 7,2328 гектарів кадастровий номер №2323685900:10:006:0016 розташовану на території Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області та зареєстровану в реєстраційній службі 19.09.2013 року, як такий, що укладено з порушенням норм Закону; - витребувати зазначену земельну ділянку з чужого незаконного володіння; - стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у вигляді сплаченого то судового збору.
В обґрунтування свого позову позивача зазначав таке. 01 лютого 2010 року ним ОСОБА_3 було надано нотаріально посвідчену довіреність, якою він уповноважував її бути його представником з питань виготовлення, отримання та реєстрації Державного акту на право власності на належну мені земельну ділянку площею 7,23 гектари (кадастровий номер 2323685900:10:006:0016), яка розташована на території Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, у відповідних уповноважених на це органах, а також здійснювати управляння цією земельною ділянкою.
27 лютого 2012 року  ОСОБА_3 , використовуючи надану позивачем довіреність, уклала з своїм чоловіком ОСОБА_2 договір оренди вказаної земельної ділянки, терміном на 49 років. Договір пройшов державну реєстрацію 19.09.2013 року. Примірник договору оренди позивачу виданий не був. 
Цей факт був підтверджений в рішенні Новомиколаївського районного суду Запорізької області по справі №322/232/21. В подальшому зазначене рішення Запорізьким апеляційним судом було скасоване та ухвалено постанову про задоволення позовних вимог. В даному випадку, на думку позивача,  ОСОБА_3 вчинила правочин в інтересах себе і свого чоловіка, що заборонено законом.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції  ОСОБА_4 (а.с. 17).
Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 20-21) провадження у цій справі відкрито в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 04 січня 2024 року (а.с. 43-44) провадження за вищезазначеним позовом позивача у цій справі закрито.
Відповідачі із вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції погодились, останню в апеляційному порядку не оскаржували.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 52) просив вищезазначену ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції в іншому складі суду.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 53).
Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі відкрито 06 лютого 2024 року (а.с. 62), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (а.с. 63), з урахуванням відповідного навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, а також штату суддів апеляційного суду взагалі, перебування судді-доповідача у відпустці у період з 19.02.2024 року по 04.03.2024 року включно (довідка а.с. 85) та на курсах підвищення кваліфікації у період з 18.03.2024 року по 22.03.2024 року (довідка а.с. 88). 
Відповідач ОСОБА_2 подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі (а.с. 89-90). 
Відповідач ОСОБА_3 не скористалась своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі. 
Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
Ухвалою апеляційного суду (а.с. 87) розгляд цієї справи апеляційним судом призначено в режимі відеоконференції в порядку задоволення клопотання представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Кравченка В.А. (а.с. 86).
У судовому засіданні 03 квітня 2024 року апеляційним судом було розпочато розгляд цієї справи по суті (а.с. 98-101): заслухано доповідь судді – доповідача, пояснення представника апелянта (позивача) ОСОБА_1 – адвоката Кравченка В.А. в режимі відеоконференції (а.с. 111), представника відповідача    ОСОБА_2 – адвоката Острик С.Ю. (а.с. 99), якій у тому числі повідомив, що він іншого відповідача  ОСОБА_3  (повідомлена в порядку ст. 128 ч. 8 ч. 4 ЦПК України – конверт із судовою повісткою на імя цього відповідача повернувся на адресу апеляційного суду без вручення з відміткою поштового відділення «адресат відсутній» - а.с. 75-76) у цій справі не представляє, остання зі слів його довірителя взагалі виїхала за кордон через воєнний стан в України, куди саме – йому не відомо, у подальшому у розгляді справи оголошено перерву для надання можливості представникові позивача надати апеляційному суду докази продовження його повноважень у цій справі, враховуючи, що у матеріалах цієї справи міститься лише копія довіреності, строк якої збіг 18.03.2024 року (а.с. 14) та повідомлення іншого відповідача ОСОБА_3  у цій справі у подальшому через офіційний веб - сайт судової влади України. 
У квітні 2024 року позивач ОСОБА_1 подав апеляційному суду для долучення до матеріалів цієї справи нову довіреність від 05.04.2024 року на ім`я ОСОБА_5 із новим строком дії - до 05.04.2027 року (копія а.с. 110-111).
В автоматизованому порядку суддею Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддю ОСОБА_6 у зв`язку із звільненням останньої у відставку (а.с. 114-115).
Ухвалою апеляційного суду (а.с. 116) розгляд цієї справи призначено апеляційним судом в режимі відеоконференції в порядку задоволення клопотання представника позивача (а.с. 113, 120), що останньому роз`яснено в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України у подальшому письмово (лист апеляційного суду на ім`я представника позивача - а.с. 121-122). 
В автоматизованому порядку суддею Онищенком Е.А. у цій справі замінено суддю ОСОБА_7 у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (а.с. 124-125).
У судовому засіданні 15 травня 2024 року (а.с. 151-153) за відсутності сторони позивача (заява представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивача - а.с. 123) розглянуто та задоволено відвід представника відповідача ОСОБА_2  – адвоката Острик С.Ю. (а.с. 99) судді Кочетковій І.В. у цій справі з підстав ст. 36 ч. 1 п. 5 ЦПК України (є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді), а саме: вона приймала участь в апеляційному суді при розгляді саме вищезазначеної іншої справи ЄУН 322/232/21 за участю тих самих сторін з приводу того самого договору та ухвалила судове рішення не на користь відповідача ОСОБА_2 , саме яке на теперішній час є предметом касаційного перегляду Верховного Суду та дію якого зупинено останнім в порядку задоволення клопотання сторони відповідача на час цього касаційного перегляду (а.с. 126-150, ухвала Запорізького апеляційного суду від 15 травня 2024 року у цій справі - а.с. 155-156).
В автоматизованому порядку суддею Трофимовою Д.А. у цій справі замінено суддю Кочеткову І.В. (а.с. 157-168).
У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи, у тому числі додатково через своїх представників, що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, (а.с. 164, 166-167) позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення апеляційному суду не подавали.
В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.
При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності учасників цієї справи, які не з`явились, за присутності представника позивача  ОСОБА_1  – адвоката Кравченка В.А. в режимі відеоконференції  (а.с. 111, ордер) та представника відповідача    ОСОБА_2 – адвоката Острик С.Ю. (а.с. 99).
Самовідводи відсутні, відводів у цій справі не заявлено.
Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, у тому числі представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Кравченка В.А., якій на запитання апеляційного суду у тому числі зазначав, що стороні позивача вже відомо про те, що 10 липня 2024 року Верховний Суд в касаційному порядку вже переглянув іншу справу ЄУН 322/232/21 за участю тих самих осіб з приводу розірвання того самого договору оренди землі та залишив без змін вищезазначену постанову Запорізького апеляційного суду від 09 травня 2023 року, якою останній було вже розірвано, а тому актуальність апеляційної скарги позивача на ухвалу суду першої інстанції у цій справі на теперішній час вже відпала, але надати письмову відмову від апеляційної скарги позивача у нього у даному судовому засіданні немає технічної можливості, а тому він не заперечує, щоб апеляційний суд переглянув по суті законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача  ОСОБА_1  у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу III цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції закриваючи провадження у цій справі керувався ст.ст. 200, 255, 260, 261, 263, 272, 353, 354 ЦПК України та виходив із відсутності предмету спору у цій справі.
Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.
Так, суд першої інстанції при вирішенні вищезазначеного процесуального питання у цій справі правильно виходив із такого.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 28.03.2023 року у №322/232/21 (а.с. 9-12) задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . Окрім інших позовних вимог також постановлено розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений 27 лютого 2012 року, укладений між ОСОБА_1 та    ОСОБА_2 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 7,2328 гектарів, кадастровий номер №2323685900:10:006:0016, розташовану на території Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області та зареєстровану в реєстраційній службі 19 вересня 2013 року; зобов`язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 7,2328 гектарів, розташовану на території Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, кадастровий номер №2323685900:10:006:0016.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати від 20.04.2023 року у справі №322/232/21 (а.с. 35-36) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 . 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати від 10.05.2023 року у справі №322/232/21 (а.с. 37-38) зупинено дію постанови Запорізького апеляційного суду від 28 березня 2023 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
При вищевикладених правильно встановлених обставинах цієї справи, судом першої інстанції було також правильно встановлено, що:
- на час постановлення ним оскаржуваної ухвали у цій справі 04 січня 2024 року вже існувало судове рішення, що набрало законної сили, яким зокрема вирішено спір, що є предметом у цій справі;
- факти того, що дія вищезазначеного судового рішення апеляційного суду від 28 березня 2023 року в іншій справі ЄУН №322/232/21 була зупинена Верховним Судом при вищевикладених обставинах та що позивачем у цій справі у позовній заяві фактично наведені інші підстави, ніж ті які були вказані ним в іншій вищезазначеній справі №322/232/21, не спростовують відсутність предмета спору у цій справі на час вирішення процесуального питання про закриття провадження у цій справі судом першої інстанції оскаржуваною ухвалою від 04 січня 2024 року (а.с. 43-44).
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.
Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст.255 ЦПК України суд, своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. 
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року в справі №638/3792/20 (провадження №61-3438сво21) зроблено висновок, що: «відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань».
Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі вказаної норми процесуального закону.
Крім того, суд при вирішенні питання про судові витрати сторін у цій справі правильно зазначав таке.
Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Позивачем і його представником клопотань в порядку п.5 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий бір» не подавалось, тому суд першої інстанції на цій стадії процесу правильно не мав можливості вирішити по суті питання про розподіл судових витрат, втім останній правильно вважав необхідним роз`яснити позивачу і його представнику положення вказаної норми закону. 
Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1  не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції обставин цієї справи та правильного висновку суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію позивача у цій справі у суді першої інстанції, яку він та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.
Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача.
Оскільки, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).
В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, у цій справі відсутні та зокрема стороною позивача апеляційному суду не надані.
В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни судового рішення, видом якого є ухвала (ст. 258 ЦПК України).
Проте, встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення ним процесуального питання про закриття провадження у цій справі.
Лише додатковим підтвердженням цьому у цій справі є постанова Верховного Суду від 10 квітня 2024 року в іншій вищезазначеній справі ЄУН 322/232/21 (витяг з Єдиного державного реєстру судових рішень а.с. 168-183), яка вже існує на час перегляду цієї справи апеляційним судом, а тому на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги позивача, остання може бути прийнята до уваги апеляційним судом у цій справі, та за змістом якої у тому числі залишено без змін вищезазначену постанову Запорізького апеляційного суду від 28 березня 2023 року та поновлено дію останньої.
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги сторони позивача ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, ухвала суду першої інстанції у цій справі є законною та обґрунтованою, постановленою з додержанням вимог ЦПК України.
Крім того, встановлено, що суд першої інстанції по суті не вирішував оскаржуваною ухвалою питання про розподіл судових витрат сторін, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, а тому останнє не може переглядатись і не переглядалось в апеляційному порядку апеляційним судом у цій справі за результатами розгляду вищезазначеної апеляційної скарги позивача, однак, воно може бути вирішено у подальшому судом першої інстанції у цій справі в порядку, передбаченому ЦПК України.
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.
Також, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідачів будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.
Керуючись ст. ст. 12, 141, 367-368, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 04 січня 2024 року у цій справі залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 21.06.2024 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Онищенко Е.А.	Трофимова Д.А.