ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/17212/23                                                            Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року                                                                      м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді                                                                      Ключковича В.Ю.,
суддів                                                                                          Беспалова О.О.,
                                                                                                    Грибан І.О.,
за участю 
секретаря судового засідання                                                            Кузьмука Б.І.,
позивачки                                                                                 ОСОБА_1 ,
представників позивачки                                                            Власової Г.П.,
                                                                                                    Лещенка О.В.,
представника відповідача                                                            Свіршкової І.В.,
розглянувши у відкритому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, -
В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася Державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просила суд:
визнати протиправним та скасувати наказ відповідача «Про задоволення скарги» від 10.04.2023 № 1286/5 в частині п. 3 щодо анулювання приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;
визнати протиправним та скасувати Висновок Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів у сфері державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції у сфері державної реєстрації щодо розгляду скарги від 03.04.2023 в частині анулювання приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;
зобов`язати відповідача відновити становище, що існувало до видачі незаконного наказу, шляхом поновлення (розблокування) доступу позивачки до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;
зобов`язати ДП «Національні інформаційні системи» поновити позивачці доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;
встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в цій справі та зобов`язати відповідачів надати звіт про виконання судового рішення; 
стягнути на користь позивачки судові витрати.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 позов задоволено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, вказує, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 у справі № 320/17212/23 є незаконним та необґрунтованим, таким, що винесено при неповному з`ясуванні та недоведеності обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, а отже підлягає скасуванню, а в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Щодо висновків суду першої інстанції, про те, що Наказ Міністерства юстиції України прийнятий за результатами розгляду скарги особи, права якої не порушені, відповідач зазначає, що судом першої інстанції, по суті, не надано оцінку доводам Міністерства юстиції України, а сформований висновок є необґрунтованим та безпідставним з огляду на наступне.
Так, з тексту Скарги вбачається, що ТОВ «АМСТОР ТРЕЙД» як на підставу порушень їх права зауважувало: «... В той же час в провадженні ГСУ НП України перебуває кримінальне провадження № 12014100050011851, в якому ТОВ «Амстор Трейд» визнано потерпілим і в межах якого серед іншого розслідуються факти заволодіння коштів компанії...»
Відповідач вважає, що Скаржником наведено обставини, якими обґрунтовується порушення його прав, а іншими заінтересованими особами вказані обставини не були спростовані.
Щодо висновків суду першої інстанції про те, що проведені державним реєстратором реєстраційні дії щодо внесення змін до відомостей про кінцевого бенефіціарного власника відповідали чинному законодавству відповідач зазначає наступне.
Так, скаржник вважав протиправними та просив скасувати оскаржувані реєстраційні дії. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що державна реєстрація проведена всупереч рішенню Ради національної безпеки і оборони України від 01.12.2022 «Про окремі аспекти діяльності релігійних організацій в Україні і застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеному в дію Указом Президента України від 01.12.2022 № 820/2022.
Шляхом перевірки відомостей ЄДР Колегією встановлено, що оскаржуваними реєстраційними діями щодо товариств, було, зокрема, виключено відомості про кінцевого бенефіціарного власника (контролера) - громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та включено відомості про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) громадян Республіки Кіпр ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
В той час, коли Додатком до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 01.12.2022 «Про окремі аспекти діяльності релігійних організацій в Україні і застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 01.12.2022 № 820/2022, встановлено перелік фізичних осіб до яких застосовуються персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції), серед яких, зокрема, щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частині, блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними, строком на п`ять років.
Зважаючи на вказане, відповідач вважає, що, зокрема, приватний нотаріус ОСОБА_1. повинна була відмовити у проведенні оскаржуваних реєстраційних дій на підставі п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».
Щодо висновків суду першої інстанції, що оскаржуваний Наказ в частині анулювання позивачці доступу до ЄДР було винесено поза правовими підставами зупинення або припинення нотаріальної діяльності, визначених Законом Украйни «Про нотаріат» відповідач зазначає наступне.
Згідно з ч. 7 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації або підтвердження факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав іншими особами Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають рішення про:
скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України;
виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором, або про зобов`язання державного реєстратора виправити допущену ним технічну помилку;
зобов`язання державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації усунути допущені ними порушення з визначенням строків для виконання такого зобов`язання;
тимчасове блокування або про анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру.
Відповідач наголошує, що повноваження Міністерства юстиції України з цього питання є дискреційними.
До того ж, у постанові від 29.04.2020 у справі № 826/15358/17 Верховний Суд сформував правовий висновок про те, що право вибору стягнення за порушення порядку державної реєстрації належить органу контролю - Міністерству юстиції Украйни. Зазначені повноваження є дискреційними.
Відповідач вважає, що реалізуючи ці повноваження, Міністерство юстиції України докладно мотивувало застосування зазначеної санкції.
Відповідач зауважує, що законодавством не передбачене зупинення або припинення нотаріальної діяльності у зв`язку з анулюванням нотаріусу доступу до Державного реєстру, що спростовує відповідні висновки суду першої інстанції і свідчить про незаконність оскаржуваного рішення. Оскільки, лише для окремих із зазначених нотаріальних дій нотаріусу необхідно мати доступ до ЄДР, а для третини з них потрібний доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який не був обмежений оскаржуваним Наказом. До всіх інших єдиних та державних реєстрів, зазначених у статті 46 Закону України «Про нотаріат», відповідно до вимог якої нотаріус обов`язково використовує відомості під час вчинення нотаріальних дії, доступ не обмежений.
З огляду на зазначене, висновки суду першої інстанції що анулювання доступу до ЄДР було винесено поза правовими підставами зупинення або припинення нотаріальної діяльності, визначених Законом України «Про нотаріат» є безпідставним та таким, що не відповідає законодавству, оскільки ґрунтується на положеннях Закону, який у цьому випадку не підлягав застосуванню, що відповідно до частин 1 і 2 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення.
Щодо висновків суду першої інстанції про відсутність належного вмотивування Наказу Міністерства юстиції України від 10.04.2023 № 1286/5 «Про задоволення скарги», відповідач зазначає наступне.
На думку відповідача, судом першої інстанції безпідставно не враховано правову позицію, яка висловлена у постанові Верховного Суду від 29.08.2022 у справі № 160/4731/20 щодо того, що законодавством не передбачено вимоги щодо зазначення мотивів у рішенні уповноваженого органу про задоволення скарги, або про відмову в її задоволений, а тільки його форму - наказ. Однак висновок комісії з розгляду скарг, на підставі якого приймається рішення, мас бути вмотивованим та містити мотиви його прийняття, оскільки тільки такий висновок дає змогу прийняти належне та обґрунтоване рішення уповноваженому органу. Вмотивоване рішення - це рішення, прийняте на підставі належної оцінки фактів та доказів, з урахуванням усіх заявлених аргументів сторін, із подальшим застосуванням відповідних норм законодавства. Тобто уповноважений орган має оцінити висновок комісії з розгляду скарг, його мотивацію, обґрунтованість, і за результатами розгляду прийняти відповідне рішення
Як вбачається з матеріалів справи, висновок Колегії від 03.04.2023 за результатом розгляду Скарги містить мотиви та обґрунтування прийняття рішення, в тому числі і щодо анулювання доступу приватному нотаріусу ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру, у зв`язку з чим відповідач вважає, що висновки суду першої інстанції у оскаржуваному рішенні стосовно невмотивованості оскаржуваного наказу є такими, що не відповідають дійсності.
Також, відповідач вказує, щодо інших порушень вимог законодавства судом першої інстанції.
Зокрема, Міністерство юстиції України вважає, що дана справа не належить до справ незначної складності та не підглядає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки під час її розгляду підлягають дослідженню значна кількість обставин та фактів, що мають значення для справи, обов`язковим є заслуховування сторін у справі та їх представників, які зможуть підтвердити доводи, викладені в позові/відзиві на нього, та повідомити всі обставини щодо спору і, як наслідок, долучити додаткові докази на спростування повідомлених іншою стороною обставин, оскільки позивачем заявлено ряд позовних вимог, для належного дослідження яких є доцільним розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
У зв`язку із зазначеним Міністерством юстиції України 09.06.2023 разом з відзивом на позовну заяву, у порядку ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України подано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Однак, вказане клопотання судом першої інстанції не було розглянуто, чим порушено процесуальні права відповідача.
Також, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зобов`язав ДП «Національні інформаційні системи» поновити приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак державне підприємство «Національні інформаційні системи» не було учасником справи, що у свою чергу унеможливлює задоволення позовних вимог зобов`язального характеру щодо ДП «Національні інформаційні системи».
При цьому зазначений суб`єкт, як технічний адміністратор ЄДР, керується у своїй діяльності законодавством, що визначає підстави для надання доступу до цього реєстру, що не було враховано судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваного рішення.
Водночас, відповідно до пп. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану» від 06.03.2022 № 209 державна реєстрація, крім державної реєстрації, що відповідно до законодавства здійснюється в автоматичному режимі, проводиться виключно нотаріусами, включеними до затвердженого Міністерством юстиції переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна (далі - перелік нотаріусів).
Тобто за правовою підставою для надання доступу під час воєнного стану ДП «Національні інформаційні системи» до ЄДР є перелік, що затверджується наказом Мін`юстом.
Отже, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не врахував того факту, що зазначена позовна вимога не мала бути задоволена, оскільки вона була передчасною і суперечила законодавству.
Також, судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні зобов`язано Міністерство юстиції України відновити становище, що існувало до видачі незаконного наказу, шляхом поновлення (розблокування) доступу державного реєстратора позивача до ЄДР.
Проте судом першої інстанції не застосовано положення законодавства, які визначають порядок поновлення доступу до ЄДР під час воєнного стану.
Встановлений порядок відновлення доступу до відповідного державного реєстру обумовлений тим, що до переліку нотаріусів включаються нотаріуси, нотаріальна діяльність яких не припинена або які працюють в державній нотаріальній конторі та відповідають критеріям, визначеним пп. 9 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» № 164 від 28.02.2022. Отже, під час вирішення цього питання відбувається перевірка відповідності нотаріуса зазначеним критеріям, що проводиться за заявою нотаріуса.
Відповідач зазначає, що така перевірка на відповідність критеріям, визначеним пп. 9 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» № 164 від 28.02.2022, проводиться станом на момент розгляду заяви.
Відповідач вважає, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не врахував того факту, що відповідна позовна вимога не мала бути задоволена, оскільки вона була передчасною і суперечила законодавству.
Також, оскаржуваним судовим рішенням вирішено питання про стягнення на користь Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 4 026 гривень 01 копійка (чотири тисячі вісімсот двадцять шість тисяч) гри 01 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України. Однак, судом не мотивовано стягнення даної суми судових витрат, а до позовної заяви додані квитанції про сплату судового збору у розмірі 1 073,60 грн (три квитанції) та 805,21 грн (одна квитанція). Проте, судовий збір у розмірі 805,21 грн позивачкою було сплачено за подання заяви про забезпечення позову. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.05.2023 у справі № 320/17212/23 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено, у зв`язку з чим стягнення судом безпідставно стягнено з Міністерства юстиції України сплачений судовий збір за подання такої заяви.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 21.02.2024.
14.02.2024 до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивачки надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити в задоволенні такої, а оскаржуване рішення залишити без змін.
Позивачка зазначає, що для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК», що міститься у державному реєстрі на виконання вимог ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», заявником були подані наступні документи:
Заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, форма2;
Документ про сплату адміністративного збору;
Структура власності;
Документи, що підтверджують реєстрацію юридичної особи - нерезидента в країні її місцезнаходження;
Копії документів, що посвідчують особу, та підтверджують громадянство особи, яка є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи;
Протокол.
На підставі вказаних документів було проведено реєстраційну дію, щодо внесення змін до відомостей про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи, що міститься у державному реєстрі ЮОФОПДФ.
Також, 09.01.2023 до приватного нотаріуса Київського міського округу ОСОБА_1, як до державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, звернувся уповноважений представник юридичної особи ТОВ «СМАРТ-ХОЛДИНГ» (ідентифікаційний код юридичної особи 34716646) - Омельченко О.В. , щодо здійснення реєстраційної дії - зміни відомостей про кінцевого бенефіціарного власника.
Для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що міститься у державному реєстрі на виконання вимог ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», були подані наступні документи:
Заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу (форма 2);
Документ про сплату адміністративного збору;
Структура власності;
Документи, що підтверджують реєстрацію юридичних осіб-нерезидентів в країні їх місцезнаходження;
Копії документів, що посвідчують особу, та підтверджують громадянство особи, яка є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи;
Нотаріально засвідчена копія документа, що засвідчує повноваження особи, яка звернулась із заявою.
На підставі вказаних документів була проведена реєстраційна дія, щодо внесення змін до відомостей про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи, що міститься у державному реєстрі ЮОФОПДФ.
Так, звертаючись до суду першої інстанції із цим позовом, позивачка, зокрема, посилалась на наступні доводи та аргументи.
Позивачка вважає, що відповідачем грубо порушені вимоги норм законодавства при розгляді поданої скарги, зокрема, Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128, адже подана скарга не зачіпала прав та законних інтересів скаржника, а розглянута скарга не була перевірена на предмет її обґрунтованості та законності.
Також, хоча висновки Колегії за результатами розгляду скарги мають лише рекомендаційний характер для відповідача, на думку позивачки, останній не надав належну оцінку доводам, викладеним у висновку Колегії внаслідок чого прийняв незаконний та необґрунтований наказ.
Позивачка вважає, що рішення відповідача про анулювання ій доступу до ЄДР прийняте поза правових підстав для зупинення або припинення нотаріальної діяльності позивача та не відповідає меті, з якою таке повноваження надане відповідачу.
На думку позивачки, проведені нею реєстраційні дії повністю відповідали вимогам чинного законодавства та роз`ясненням Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації юридичних осіб (лист) від 28.02.2022 № 23983/8.4.3/32 22 «Щодо застосування такого виду санкції як блокування активів у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Натомість, відповідач не дотримався своїх же роз`яснень та висновків, викладених у висновках при розгляді скарг за подібними правовідносинами, де було відмовлено у задоволенні поданої скарги на проведені реєстраційні дії, що свідчить про неоднаковий підхід до розгляду скарг та порушення принципу рівності при розгляді подібних скарг. 
Позивачка вважає, що в неї були відсутні законодавчо визначені підстави для відмови у проведенні реєстраційних дій направлених на внесення змін до відомостей щодо кінцевих бенефіціарних власників осіб юридичних осіб за наданими документами та проведено реєстраційні дії у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а будь-яких реєстраційних дій щодо розпорядження активами юридичних осіб позивачкою проведено не було, відтак необґрунтованими є доводи відповідача про начебто порушення вимог санкційного законодавства;
Позивачка вказує, що розглядаючи подану скаргу відповідач повинен був не тільки зазначити факт нібито наявності порушеного права скаржника, але і навести юридичні мотиви про наявність порушеного права скаржника з проведеною позивачкою реєстраційною дією та навести визначені у законі способи поновлення таких порушених прав.
Так, скаржник у поданій скарзі стверджував, що є потерпілим у кримінальному провадженні, проте не зазначав про порушені його права (наприклад корпоративні, внутрішньо-відомчі тощо). На думку позивчаки, останній не був ні учасником, ні будь-якою іншою зацікавленою особою, яка б оспорювала корпоративні права чи внутрішньо-процедурні питання у структурі власності зареєстрованих юридичних осіб, відтак зазначення про те, що останній є потерпілим у кримінальному провадженні не є достатнім та обґрунтованим мотивом для захисту нібито порушених прав проведеною реєстраційною дією, яка стосується зміни відомостей про кінцевого бенефіціарного власника.
Натомість, відповідач при отриманні будь-якої скарги на рішення державного реєстратора повинен перевірити як саму скаргу на дотримання вимог законодавства щодо її оформлення (наявність сукупність даних необхідних для її розгляду), дотримання строків звернення зі скаргою, так і перевірити наявність/відсутність порушеного права скаржника проведеною реєстраційною дією та у випадку встановлення відсутності порушеного права осби, яка звернулась зі скаргою, відповідач повинен залишити її без розгляду по суті на підставі п. 4 ч. 6 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».
Отже, саме лише посилання скаржника на те, що «...В той же час в провадженні ГСУ НП України перебуває кримінальне провадження №12014100050011851, в якому ТОВ «Амстор Трейд» визнано потерпілим і в межах якого серед іншого розслідуються факти заволодіння коштів компанії…» без надання відповідачу доказів проведення досудового розслідування кримінального провадження, визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, пов`язаності проведених позивачкою реєстраційних дій із цим кримінальним провадженням та яким чином проведенні реєстраційні дії впливають на права скаржника не є достатнім та, на думку позивачки, не надавало право відповідачу розглянути подану скаргу по суті, а така скарга повинна була бути залишена без розгляду.
Також, відповідач залишив поза увагою при прийнятті оскаржуваного наказу та не спростував під час розгляду справи ту обставину, що кримінальне провадження № 12014100050011851, в якому ТОВ «АМСТОР ТРЕЙД» визнано потерпілим і в межах якого серед іншого розслідуються факти заволодіння коштів компанії, не має жодного відношення до реєстраційних дій, проведених позивачкою щодо зміни відомостей про кінцевого бенефіціарного власника щодо юридичних осіб ПАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК» (ідентифікаційний код юридичної особи: 25635581), ТОВ «СМАРТ-ХОЛДИНГ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 34716646).
Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстру судових рішень, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12014100050011851, проводиться з 2014 року та стосується обставин того, що «. ... Головним слідчим управлінням МВС України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12014100050011851 від 31.12.2014 за фактами підроблення договору купівлі - продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Амстор Трейд» та самоправних дій, а саме блокування діяльності ТЦ «Амстор», протидії законній господарській діяльності, підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи та фізичних осіб підприємців та протиправного заволодіння майном: ТОВ «Донінвестуніверсал», ТОВ «Транс-Буд», ТОВ «Фудторг», ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» Об`єднання «Донецькпродторг», ТОВ «Гратант», ТОВ «Амстор», вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 206-2, ст. 356, ч. 1 ст. 358 КК України», що на думку позивачки, вказує, що дане кримінальне провадження жодним чином не стосується ПАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК» (ідентифікаційний код юридичної особи: 25635581), ТОВ «РЕГАЛ ПЕТРОЛЕУМ КОРПОРЕЙШН (ЮКРЕЙН) ЛІМІТЕД» (ідентифікаційний код юридичної особи: 35665790), ТОВ «СМАРТ-ХОЛДИНГ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 34716646), її засновників або ж кінцевих бенефіціарних власників.
Отже, у порушення вимог ч. 3 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» відповідач задовольнив скаргу подану особою, права якої не порушені реєстраційною дією. Скаржник не є власником корпоративних прав, ні майна, яке знаходиться у власності юридичних осіб, які внесли відомості про зміну кінцевого бенефіціарного власника. Відтак, жодних прав скаржника реєстраційні дії проведені позивачкою не зачіпають.
Позивачка вважає, що проведення будь-якого досудового розслідування органом досудового розслідування, у тому числі, визнання особи потерпілим, у такому кримінальному провадженні, не може свідчити про наявність порушеного реєстраційною дією прав скаржника. У свою чергу, описова частина скарги взагалі не містить посилань на те які права скаржника порушені вчиненими реєстраційними діями, докази такого порушення прав, причинно-наслідковий зв`язок між вчиненими Позивачем реєстраційними діями та порушенням прав скаржника. Натомість, Відповідач зобов`язаний розглядати виключно скарги осіб, чиї права порушуються проведеними реєстраційними діями, інакше така діяльність Комісії буде характеризуватись ознакою свавільності.
Позивачка вказує, що чинні положеннями законодавства передбачають і встановлюють для відповідача імперативну поведінку при вирішення питання про задоволення скарги щодо вирішення питання чи «можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації», що, на її думку, в цій справі дотримано не було, адже скасування проведених позивачкою реєстраційних дій жодним чином не призвело до поновлення прав скаржника, оскільки такі і не були порушенні (п. 9 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції № 1128).
Також позивачка посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 02.02.2022 у справі № 923/128/19.
Позивачка зазначає, щодо необґрунтованості тверджень відповідача стосовно безпідставності висновків суду першої інстанції, про те, що проведені державним реєстратором реєстраційні дії щодо внесення змін до відомостей про кінцевого бенефіціарного власника відповідали чинному законодавству.
Так, позивачкою на виконання вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Закону України «Про санкції», у межах наданих повноважень було прийнято пакет документів, встановлено черговість розгляду поданих документів, перевірено заборони вчинення реєстраційних дій, перевірено на відсутність підстав для зупинення, перевірено на відсутність підстав для відмови, перевірено юридичну особу на факт застосовування санкцій до останньої та до засновників (на виконання Роз`яснення Міністерства Юстиції України у сфері державної реєстрації юридичних осіб (лист) від 28.02.2022 № 23983/8.4.3/32-22), перевірено дійсність нотаріально посвідченої довіреності за допомогою Єдиного реєстру довіреностей та бланк за допомогою Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів. При здійсненні перевірки були використані відомості реєстрів, автоматизованих інформаційних систем, шляхом безпосереднього доступу, а саме: бази МВС, відомості Державної міграційної служби України, Державний реєстр актів цивільного стану громадян, Єдиний реєстр довіреностей, Реєстр нотаріальних бланків. За результатами перевірок будь-яких заборон, обмежень не знайдено. Також, позивачка, при вчиненні реєстраційної дії щодо зміни відомостей про кінцевого бенефіціарного власника, керувалася Роз`ясненнями Міністерства Юстиції України у сфері державної реєстрації юридичних осіб (лист) від 28.02.2022 № 23983/8.4.3/32-22 «Щодо застосування такого виду санкції як блокування активів у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» при вчиненні реєстраційних дій.
Так, відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації юридичних осіб (лист) від 28.02.2022 № 23983/8.4.3/32-22 «Щодо застосування такого виду санкції як блокування активів у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», під час розгляду документів державний реєстратор має перевірити факт застосовування санкції, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про санкції», до юридичної особи, щодо якої надійшли документи для проведення державної реєстрації, а також щодо фізичних та юридичних осіб, що виступають засновниками (учасниками) такої юридичної особи (під час проведення змін пов`язаних із зміною засновників (учасників) юридичної особи, зміною розміру статутного капіталу). Враховуючи викладене, якщо до особи застосована санкція, то тоді слід з`ясувати, чи розпоряджається вона своїми активами, які заблоковано.
Так, позивачці для здійснення реєстраційної дії щодо внесення змін до відомостей щодо кінцевого бенефіціарного власника ТОВ «СМАРТ-ХОЛДИНГ» (ідентифікаційний код юридичної особи 34716646) та ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК» (ідентифікаційний код юридичної особи 25635581) були подані документи, із яких вбачається, що кінцеві бенефіціарні власники зазначених юридичних осіб - іноземці, які не мають реєстраційного номеру облікової картки платника податків. До жодних із вказаних фізичних та юридичних осіб, у тому числі у структурі опосередкованого володіння корпоративними правами іншими юридичними особами, - санкції не застосовані.
Позивачка вважає, що у спірному випадку, відчуження корпоративних прав юридичних осіб, щодо яких проводились реєстраційні дії, у розумінні особистого права юридичної особи (стаття 25 Закону України «Про міжнародне приватне право») - не відбулось, а відчуження корпоративних прав особою, щодо якої застосовані санкції лежить поза визначеним у законодавстві для державного реєстратора обов`язку здійснити перевірку вказаних обставин та поза межами юрисдикції особистого права юридичної особи й діяльності державного реєстратора.
Також, відповідач в апеляційній скарзі не спростував твердження, що позивачка, як державний реєстратор, отримала для проведення реєстраційних дій, на виконання ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» повний пакет документів, необхідний для проведення реєстраційної дії щодо зміни відомостей про кінцевих бенефіціарних власників. В оскаржуваному позивачкою рішенні не йшлося про те, що ним не було отримані необхідні документи або ж допущені порушення для проведення відповідної реєстраційної дії, а отже відповідач фактично і не оспорює, що позивачка виконала всі обов`язки державного реєстратора при вчиненні реєстраційних дій.
Щодо твердження відповідача, що позивачкою проведено реєстраційні дії всупереч рішенню Ради національної безпеки і оборони України від 01.12.2022 введеним в дію Указом Президента України від 01.12.2022 № 820/2022, натомість позивачка повинна була відмовити у проведенні реєстраційних дій на підставі п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців і громадських формувань», позивачка зазначає наступне.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань» підстави для відмови у державній реєстрації є зокрема подання державному реєстратору документів, які суперечать вимогам Конституції та законів України.
Проте, Указ Президента є актом індивідуальної дії, а не Законом або ж Конституцією України, що виключає можливість державного реєстратора відмовити у проведенні реєстраційних дій на підставі цієї норми законодавства.
Позивачка вважає, що вказане відповідач не спростовав в апеляційній скарзі, а фактично вимагає підмінити закон, розширивши його правове регулювання до спірних правовідносин.
На думку позивачки, підтвердженням правильності цього висновку є те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення непорушності майнових прав» від 03.05.2023 № 103-ІХ, який набув чинності 22.07.2023, були внесені зміни до статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань» та доповнено положення цього Закону новою підставою для відмови у проведенні реєстраційних дій, а саме у випадку: 3-3) встановлення факту застосування санкцій відповідно до Закону України «Про санкції», які унеможливлюють проведення державної реєстрації.
Проте, вказана норма закону зворотньої сили не має та не може застосовуватись у спірних правовідносинах. Отже, наведення мотивів відповідачем про те, що Указ Президента України є підставою для відмови у державній реєстрації. На переконання позивачки, не відповідало визначеним на той час законодавству України й приписам для проведення державної реєстрації чи відмови для такої державної реєстрації.
Щодо рішення Ради національної безпеки і оборони України від 01.12.2022 введеним в дію Указом Президента України від 01.12.2022 року №820/2022, позивачка вказує, що в редакції цього Указу Президента України були введені санкції у вигляді блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними. В той же час, жодних санкцій щодо блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними - застосовані не були ні 01.12.2022, ні на момент проведення реєстраційних дій.
Отже, у розрізі фактичних обставин справи фізична особа, до якої були застосовані санкції володів відповідними активами опосередковано через інших юридичних осіб, а отже вчиняючи дії щодо розпорядження активами в межах юрисдикції, яка не поширюється на територію України не підпадав під будь-які обмеження, а отже, на думку позивачки, мотиви висновків відповідача не відповідають фактичним обставинам справи, внаслідок чого оскаржуване рішення є протиправним і таким, що підлягало скасуванню.
Крім того, зміна кінцевого бенефіціарного власника відбулась до вчинення реєстраційної дії, а саме: 01.12.2022. на переконання позивачки, для проведення реєстраційної дії станом на 01.12.2022 ані до фізичних, ані до юридичних осіб санкції застосовані не були, як і не існувало за законодавством Кіпру чи України будь-яких обмежень для відчуження особою, щодо якої у подальшому були застосовані санкції, належних йому корпоративних прав.
До того ж, Указ Президента України від 01.12.2022 № 820/2022 набрав чинності 06.12.2022, у день його опублікування (пункт 3 цього Указу).
Отже, станом на момент проведення скасованих відповідачем реєстраційних дій, до жодної фізичної особи та юридичної особи у структурі власності, яким належали такі корпоративні права - санкції не застосовувались, внаслідок чого висновок відповідача і доводи викладені в апеляційній скарзі про те, що реєстраційні дії були проведені всупереч санкційній політиці - є необґрунтованими та безпідставними.
Крім того, засновники ТОВ «СМАРТ-ХОЛДИНГ», ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК» є нерезидентами, внаслідок чого відчуження корпоративних прав у структурі власності кінцевого бенефіціарного власника здійснюється за межами України та за законодавством країни реєстрації засновника/учасника, тобто поза межами юрисдикції України.
Проведення ж реєстраційних дій позивачкою пов`язаних зі зміною даних про кінцевого бенефіціарного власника українських юридичних осіб за ланцюжком права власності відбувається за іноземним законодавством (особистим правом іноземної юридичної особи), яка хоч і входить до структури власності українських юридичних осіб, проте здійснюється за декларативним принципом заявника. Застосовані санкції не розповсюджувались на відчуження корпоративних прав у статутних капіталах цих іноземних юридичних осіб, як і не обмежували позивачку у проведенні реєстраційної дії щодо зміни кінцевого бенефіціарного власника. Позивчака вказує, що внесення змін про кінцевого бенефіціарного власника у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є фіксацією події (юридичним фактом), яка відбувається за законодавством особистого права іноземної юридичної особи та лежить поза межами фактичного і юридичного контролю державних реєстраторів. Отже, внаслідок проведених реєстраційних дій позивачкою жодних розпоряджень активами або ж корпоративними правами юридичних осіб, заснованих в Україні не відбулось, а була лише фіксація (внесення даних до ЄДР) щодо змін, які відбулись за законодавством іноземної держави, поза межами юрисдикції держави України. Позивачка вважає, що вказані доводи відповідач не спростував, а викладені в апеляційні скарзі доводи зводяться до незгоди із нормами права, які регулюють спірні правовідносини.
Щодо позовних вимог позивачки про зобов`язання відповідача відновити становище, що існувало до видачі незаконного наказу, шляхом поновлення (розблокування) доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та зобов`язання поновити ДП «Національні інформаційні системи» доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, позивачка зазначає наступне.
Так, позивачка до винесення оспорюваного Наказу, була включена до переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна на підставі наказу Міністерства юстиції України 03.05.2022 № 1760/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 05.04.2023 № 1225/5).
Втім, відповідач залишив поза увагою ту обставину, що постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців» від 12.12.2023 № 1309, пп. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 209 від 06.03.2022 у новій редакції та виключено перелік нотаріусів, які в умовах воєнного стану вчиняли нотаріальні дії щодо цінного майна.
Відтак, станом на сьогодні для відновлення порушених прав позивачки є достатнім поновлення їй доступу до ЄДР, а не додатково її включення до переліку нотаріусів, які в умовах воєнного стану вчиняли нотаріальні дії щодо цінного майна як на те помилково вказує відповідач.
20.02.2024 до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшла відповідь відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач вказує, що вважає твердження відзиву на апеляційну скаргу безпідставними та необґрунтованими.
Щодо безпідставності тверджень позивачки про те, що Наказ Міністерства юстиції України прийнятий за результатами розгляду скарги особи, права якої не порушені, відповідач зазначає наступне.
З тексту Скарги встановлено, що ТОВ «АМСТОР ТРЕЙД» як на підставу порушень їхнього права зауважувало: «... В той же час в провадженні ГСУ НП України перебуває кримінальне провадження № 12014100050011851, в якому ТОВ «Амстор Трейд» визнано потерпілим і в межах якого серед іншого розслідуються факти заволодіння коштів компанії...».
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань» скарга на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації подається у письмовій формі та має містити відомості про прізвище, ім`я, по батькові (найменування) скаржника, його місце проживання (місцезнаходження), номер телефону та/або адресу електронної пошти, суть (реквізити) оскаржуваного рішення, дій або бездіяльності, обставини, якими обґрунтовується порушення прав скаржника, а також прохання (вимоги) скаржника та дату складення скарги. Якщо з дня прийняття оскаржуваного рішення, здійснення дії або бездіяльності спливло більше двох місяців, а у випадку, передбаченому абзацом другим частини третьої цієї статті, - більше одного місяця, скарга має містити також відомості про дату, коли скаржник дізнався про порушення своїх прав.
Отже, на думку відповідача, скаржником наведено обставини, якими обґрунтовується порушення його прав, а іншими заінтересованими особами вказані обставини не були спростовані. Незважаючи на зазначене, суд першої інстанції послався на твердження позивачки про те, що Міністерством юстиції України мало б бути прийнято рішення про відмову у задоволенні скарги, оскільки скаргу подано особою права якої не порушені, хоча, на думку відповідача, це є нічим не обґрунтованим припущенням, яке у свою чергу не підтверджувалося жодними доказами, тому відповідний висновок суду першої інстанції є також є необґрунтований і незаконним.
Крім того, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ТОВ «Амстор Трейд» визнано потерпілим у межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12014100050011851 від 31.12.2014 за фактами протиправного заволодіння майном та частками у статутному фонді ТОВ «Амстор Трейд», ТОВ «Фудторг», ТОВ «Транс-Буд», ТОВ «Амстор», ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» та інших підприємств групи компаній «Амстор», зловживання повноваженням особами вказаних підприємств з метою заволодіння незаконно виведеними майновими активами вказаних суб`єктів господарської діяльності, у тому числі - шляхом ухилення від сплати податків службовими особами групи компаній «Амстор» в особливо великих розмірах, організації та реалізації злочинної схеми незаконного збагачення за рахунок вчинення фіктивних правочинів, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, чим завдано шкоди державним інтересам в особі ПАТ «Державний експортно- імпортний банк України», в загальному розмірі 1,9 млрд грн, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 та 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, частин 1, 3, 4 ст. 190, частин 1, 2, 5 ст. 191, частин 2 та 3 ст. 206, частин 2 та 3 ст. 206-2, частин 1, 3 ст. 212, ст. 219, ст. 356, частин 2 та 3 ст. 357, частин 1, 3, 4 ст. 358, частин 1 та 2 ст. 364, частин 1 та 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366, частин 1 та ч. 2 ст. 367, ч. 1 ст. 383 та ч. 1 ст. 388 Кримінального Кодексу України.
Також відповідач звертає увагу, що згідно з позовною заявою позивачко заявлено вимогу щодо визнання протиправним та скасування пункту 3 наказу Міністерства юстиції України від 10.04.2023 № 1286/5 «Про задоволення скарги». А отже, позивачкою не заявлялась вимога щодо оскарження спірного наказу в частині пункту 1, яким скаргу ТОВ «Амстор Трейд» задоволено. Отже, судом першої інстанції безпідставно надавалась оцінка доводам щодо непорушеного права скаржника, оскільки в межах справи № 320/17212/23 суд першої інстанції мав керуватись предметом спору та надавати оцінку виключно застосованим до державного реєстратора санкцій.
Крім того, в порушення норм процесуального права, судом першої інстанції встановлено обставину, що оскаржувані реєстраційні дії не порушують прав ТОВ «Амстор Трейд», однак дану юридичну особу не було залучено до розгляду справи № 320/17212/23, що призвело до позбавлення права особи на доведення або спростування певних обставин, які встановлюються щодо неї.
Також, відповідач вказує, щодо безпідставності тверджень позивачки про те, що проведені державним реєстратором реєстраційні дії щодо внесення змін до відомостей про кінцевого бенефіціарного власника відповідали чинному законодавству. Оскільки, п. 11 Розділу ІІ Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.02.2016 № 359/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.02.2016 за № 200/28330, встановлено, що державний реєстратор за наявності підстав для відмови у державній реєстрації, визначених статтею 28 Закону, у тому числі у зв`язку із прийняттям Радою національної безпеки і оборони України та введенням в дію указом Президента України рішення про застосування санкцій, передбачених пунктами 1, 16 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції», за допомогою програмних засобів ведення ЄДР формує повідомлення про відмову у державній реєстрації із зазначенням виключного переліку підстав для відмови та рішення суб`єкта державної реєстрації про відмову у державній реєстрації, що за допомогою програмних засобів ведення ЄДР розміщується на порталі електронних сервісів або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг у день відмови у державній реєстрації.
Згідно з рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 01.12.2022 «Про окремі аспекти діяльності релігійних організацій в Україні і застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеним в дію Указом Президента України від 01.12.2022 № 820/2022, Рада національної безпеки і оборони України розглянувши діяльність релігійних організацій на території України в умовах військової агресії російської федерації проти України, з метою забезпечення духовної незалежності, недопущення розколу у суспільстві за релігійною ознакою, сприяння консолідації українського суспільства та захисту національних інтересів вирішила застосувати персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) до фізичних осіб згідно з додатком.
Додатком до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 01.12.2022 «Про окремі аспекти діяльності релігійних організацій в Україні і застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 01.12.2022 № 820/2022, встановлено перелік фізичних осіб до яких застосовуються персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції), серед яких, зокрема, щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частині, блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними, строком на п`ять років.
21.02.2024 в судове засідання з`явились позивачка, представники позивачки та відповідача. Представниця відповідача підтримала вимоги апеляційної скарги, позивачка та її представники заперечили проти доводів апеляційної скарги. Під час розгляду клопотання ТОВ «Амстор Трейд» про залучення його в якості третьої особи, представниця відповідача підтримала дане клопотання, позивачка та її представники заперечили проти задоовлення вказаного клопотання. Колегія суддів протокольною ухвалою постановила відмовити в задоволенні клопотання ТОВ «Амстор Трейд» про залучення його в якості третьої особи. Сторони у справі надали пояснення по суті справи. Колегія суддів протокольною ухвалою постановила оголосити перерву у розгляді справи до 13.03.2024.
28.02.2024 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли письмові пояснення позивачки.
Позивачка вказує, що до моменту вчинення реєстраційної дії, в момент вчинення реєстраційної дії та станом на сьогодні засновником ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК» є юридична особа за законодавством Нідерландів «СМАРТ ЕНЕРДЖІ Б.В. », засновником якої є юридична особа за законодавством Кіпру «СМАРТ ЕНЕРДЖІ (САЙПРУС) ЛТД», засновником якої є юридична особа за законодавством Кіпру «СМАРТ ХОЛДИНГ (САЙПРУС) ЛТД».
Станом до 01.12.2022, громадянин України ОСОБА_2 , опосередковано через юридичну особу за законодавством Республіки Кіпр «СМАРТ ХОЛДИНГ (САЙПРУС) ЛТД» мав непрямий вплив до ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК». У кіпрському реєстрі компаній кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи за законодавством Республіки Кіпр «СМАРТ ХОЛДИНГ (САЙПРУС) ЛТД» являвся ОСОБА_2 . На підставі витягу з Кіпрського реєстру компаній інформація про кінцевого бенефіціарного власника була внесена і відображалась в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, що підтверджується Додатком - 1, сертифікатом про акціонерів «СМАРТХОЛДИНГ (САЙПРУС) ЛТД» станом на 30.11.2022.
В подальшому, 06.12.2022 вступив в силу Указ Президента України № 820/2022 від 01.12.2022. Згідно Додатку до Рішення РНБО про санкції до гр. України ОСОБА_2 , були застосовані персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції), в тому числі у вигляді: тимчасового позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними. Позивачка наголошує, що виду санкцій на блокування активів, щодо яких особа може прямо чи опосередковано (через інших юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними, застосовано не було.
На думку позивачки, 01.12.2022 громадянин України ОСОБА_2 , у відповідності до законодавства Республіки Кіпр вчиняє дії тотожні за змістом здійсненню права розпорядження активами, щодо яких має опосередкований вплив через юридичних осіб, тобто у спосіб, що не суперечить видам застосованих санкцій, які введені в дію Указом № 820/2022.
Позивачка вказує, що зміни до указу в цій частині - блокування активів, щодо яких ОСОБА_2 , може прямо чи опосередковано (через інших юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними, відбулись після укладення угоди та зміни кінцевого бенефіціарного власника в Кіпрському реєстрі компаній та після вчинення реєстраційних дій позивачем. А саме, у такому вигляді санкція була застосована лише 24.01.2023 рішенням Ради національної безпеки і оборони України «Про внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеним в дію Указом Президента України від 24.01.2023 року № 43/2023. Тобто, зміни у складі кінцевих бенефіціарних власників юридичної особи, відбулись, зареєстровані в Кіпрському реєстрі компаній та легалізовані поза межами юрисдикції і законодавства України, до моменту подання документів для проведення реєстраційної дії, що підтверджується Додатком-2, сертифікатом про акціонерів «СМАРТ ХОЛДИНГ (САЙПРУС) ЛТД» станом на 01.12.2022.
Також, позивачка вказує, що у разі виникнення змін про кінцевого бенефіціарного власника Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» встановлює імперативний обов`язок товариства забезпечити внесення відповідних змін до ЄДР - протягом 30 робочих днів з дня виникнення таких змін. Це реєстраційна дія має декларативний характер про зміни, що вже відбулись і зареєстровані. Заява подається директором або представником.
Позивачка вказує, що 05.01.2023 представник ПрАТ «Укргазвидобуток» звернувся з заявою про внесення змін до відомостей про кінцевого бенефіціарного власника. З поданих документів вбачалось, що кінцевими бенефіціарними власниками ПрАТ «Укргазвидобуток» є громадяни Республіки Кіпр, а саме: ОСОБА_14., ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , що підтверджується Додатком-3, Додатком-4 сертифікатом про акціонерів «СМАРТ ХОЛДИНГ (САЙПРУС) ЛТД»; Додатком-5 сертифікатом про акціонерів «ПРОТЕАС ТРАСТІ СЕРВІСЕС ЛТД»; Додатком-6 сертифікатом про акціонерів «ПРОТЕАС ТРАСТІС ЛТД»). На думку позивачки, така реєстраційна дія не пов`язана з розпорядженням активами.
Позивачка наголошує, що законом чітко визначені дії та обов`язок державного реєстратора при зміні відомостей кінцевого бенефіціарного власника, а саме згідно із пунктів 2, 3 ч. 5 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію», державний реєстратор під час проведення реєстраційних дій щодо юридичної особи та у разі подання такою юридичною особою відомостей про особу, яка є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи, обов`язково здійснює перевірку (верифікацію) відомостей, зазначених стосовно такої особи. Отже законодавець встановлює обов`язок державного реєстратора при поданні відомостей про особу, яка є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи, здійснити перевірку відомостей зазначених стосовно особи, відомості про яку вносяться до Єдиного державного реєстру. Позивачка вважає, що обов`язку державного реєстратора перевіряти відомості про кінцевого бенефіціарного власника, який виключається з реєстру законом не передбачено.
Позивачка вважає, що виконала всі обов`язки державного реєстратора, здійснила всі необхідні перевірки передбачені законодавством у сфері державної реєстрації. Натомість законних, обґрунтованих підстав для відмови не було.
Також, позивачка зазначає, що аналогічна ситуація відбулась по ТОВ «СМАРТ ХОЛДИНГ».
Позивачка зазначає, що 28.02.2023 ТОВ «АМСТОР ТРЕЙД» звернулося до Міністерства юстиції України зі скаргою на дії реєстратора, оскільки вважало такі протиправними та просило скасувати. Втім, в обґрунтування своїх вимог посилався на Указ Президента України від 01.12.2022 № 820/2022, але в редакції після змін, які відбулись 24.01.2023. В той же час, відповідач не здійснив перевірку доводів викладених у скарзі, не дослідив чи порушені права скаржника, з перевищенням своїх повноважень та грубим порушенням норм Закону України «Про державну реєстрацію» склав рекомендаційний висновок з посиланням на редакцію Указу Президента України № 820/2022 після змін, які відбулись 24.01.2023. Тобто рекомендаційний висновок відповідача та Наказ № 1286/5 прийняті з посиланням на вид застосування санкцій, який на момент вчинення реєстраційних дій взагалі не був застосований. Крім того, відповідач рекомендує застосуванню такої підстави для відмови, але ніяким чином не обгрунтовує її у своєму висновку, що прямо суперечить Закону України «Про державну реєстрацію». До того ж, у відповідності до ч. 3 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію» відмова у проведенні державної реєстрації повинна містити посилання на конкретну норму (пункт, статтю) законодавства із зазначенням, що саме порушено під час оформлення та подання документів, а також повинно бути зазначено, який саме пункт чи стаття поданого заявником документа (статуту, протоколу тощо) не відповідає нормам законодавства. Натомість, відповідачем не обґрунтовано, чому до позивача застосовано саме анулювання доступу до реєстру. Отже, позивачка вважає що повноваження відповідача не були використані з метою, з якою це повноваження надано.
Позивачка звертає увагу, що скасування відповідачем реєстраційних дій в реєстрі не призвело і не призводить до поновлення становища, що існувало до укладення угоди, реєстрації в Кіпрському реєстрі і зміни кінцевого бенефіціарного власника. Ніяким чином не поновило жодних прав скаржника. Адже вони і не були порушені. Тобто станом на сьогодні згідно даних Кіпрського реєстру компаній кінцевими бенефіціарними власниками ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК», ТОВ «СМАРТ ХОЛДИНГ» є громадяни Кіпру ОСОБА_14., ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 .
На думку позивачки, відповідачем за результатом розгляду скарги на підставі Наказу № 1286/5 безпідставно скасовано реєстраційні дії проведені нею, та внесено кінцевим бенефіціарним власником ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК» і ТОВ «СМАРТ ХОЛДИНГ» гр України ОСОБА_2 , що підтверджується Додатками-8,9, витягами з ЄДР). Оскільки така інформація не відповідає дійсності і не узгоджується з інформацією з Кіпрського реєстру Компаній, що підтверджується Додатком-7, сертифікатом про акціонерів «СМАРТХОЛДИНГ (САЙПРУС) ЛТД» станом на 10.04.2023.
11.03.2024 до Шостого апеляційного адміністратвиного суду надійшли заперечення відповідача.
Відповідач звертає увагу, що приватний нотаріус ОСОБА_1. у письмових поясненнях обґрунтовує свою позицію з посиланням на ксерокопії документів, що додаються до письмових пояснень, а саме: сертифікату про акціонерів «СМАРТ ХОЛДИНГ (САЙПРУС) ЛТД» станом на 30.11.2022 Додаток-1; сертифікату про акціонерів «СМАРТ ХОЛДИНГ (САЙПРУС) ЛТД» станом на 01.12.2022 Додаток-2; сертифікату про акціонерів «СМАРТ ХОЛДИНГ (САЙПРУС) ЛТД» станом на 01.12.2022 Додаток-3; сертифікату про акціонерів «СМАРТ ХОЛДИНГ (САЙПРУС) ЛТД» станом на 06.12.2022 Додаток-4; сертифікату про акціонерів «ПРОТЕАС ТРАСТІ СЕРВІСЕС ЛТД» станом на 06.12.2022 Додаток-5; сертифікату про акціонерів «ПРОТЕАС ТРАСТІС ЛТД» станом на 06.12.2022 - Додаток-6; сертифікату про акціонерів «СМАРТ ХОЛДИНГ (САЙПРУС) ЛТД» станом на 10.04.2023 - Додаток-7; Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ТОВ «СМАРТ-ХОЛДИНГ» станом на 27.02.2024 - Додаток-8; Витягу з Єдиного державного реєструюридичних осіб ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК» станом на 27.02.2024 - Додаток-9.
Відповідач вважає безпідставними твердження та висновки позивача, висловлені у письмових поясненнях з посиланням на наведені додатки, оскільки такі документи виготовлені після проведення реєстраційної дії та не подавались приватному нотаріусу ОСОБА_1 для проведення таких реєстраційних дій.
Натомість, до позовної заяви позивачкою додавались копії документів, що були надані їй для проведення реєстраційних дій та вони не містили тих документів, що додаються позивачкою до письмових пояснень.
Крім того, приватним нотаріусом ОСОБА_1 додані до письмових пояснень докази, не надавались суду першої інстанції, а отже, їм не надавалась оцінка при прийнятті оскаржуваного рішення.
Також, позивачкою не заявлено клопотання про долучення таких доказів та не доведено неможливість їх до суду першої інстанції, у зв`язку з чим, на думку відповідача, такі докази не можуть бути прийняті апеляційним судом.
Крім того, позивачкою не зазначено інформацію про наявність у неї або іншої особи оригіналу письмового доказу, що свідчить про недотримання вимог ч. 5 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідач звертає увагу на те, що позивачкою не наведено які саме обставини в розрізі предмету спору може бути встановлено на підставі долучених до письмових пояснень доказів.
Так, позивачкою зазначається, що такі документи підтверджують зміни кінцевих бенефіціарних власників юридичної особи. Однак, предметом спору у межах справи № 320/17212/23 є визнання протиправним та скасування наказу від 10.04.2023 № 1286/5 «Про задоволення скарги» у частині пункту 3, яким анульовано приватному нотаріусу ОСОБА_1 доступ до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань. Отже, предметом цієї справи є законність прийняття оскаржуваного наказу, яким застосовано санкцію за порушення позивачкою законодавства про державну реєстрацію прав, що приймався відповідно до відомостей ЄДР, що містить опис поданих документів і скан копії документів, а також скриншот з екрану про перевірку позивачкою факту застосування санкції до ТОВ «СМАРТ ЕНЕРДЖІ Б.В.».
Відповідач звертає увагу, що аналогічний скан перевірки кінцевого бенефіціара ОСОБА_2 у ЄДР немає, що підтверджує факт того, що позивачка не виконала вимоги реєстраційного законодавства щодо відповідної перевірки наявності відмови для проведення реєстраційної дії з підстав запроваджених санкцій.
Відповідач вважає, що всупереч цьому позивачка пропонує апеляційному суду вийти за межі як повноважень суду апеляційної інстанції, який перевіряє законність рішення суду першої інстанції (тоді як не лише позивачці та відповідачу, долучені до пояснень ксерокопії документів не подавалися під час проведення реєстраційної дії та прийняття оскаржуваного наказу відповідно, але й суду першої інстанції, а позивачка поза процедурою заявлення клопотання про долучення додаткових доказів намагається, в порушення процесуальних вимог долучити у суді апеляційної інстанції), так і за межі адміністративної юрисдикції, а саме вирішити питання про перехід корпоративних прав від одних суб`єктів до інших, жоден з яких не є учасником цієї справи, а крім того, ці особи заявили самостійні позови (справи 910/11872/23, 910/11865/23, 910/15682/23, 910/15776/23, 320/35231/23), за результатами яких оцінку відповідних питань мають дати суди, які розглядають ті справи.
Щодо доводів позивачки, що: «...реєстраційна дія мала декларативний характер та стосувались змін, що вже відбулись і зареєстровані...» відповідач зазначає наступне.
Пунктом 11 Розділу ІІ Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.02.2016 № 359/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.02.2016 за № 200/28330 встановлено, що державний реєстратор за наявності підстав для відмови у державній реєстрації, визначених статтею 28 Закону України «Про державну реєстрацію», у тому числі у зв`язку із прийняттям Радою національної безпеки і оборони України та введенням в дію указом Президента України рішення про застосування санкцій, передбачених пунктами 1, 16 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про санкції», за допомогою програмних засобів ведення ЄДР формує повідомлення про відмову у державній реєстрації із зазначенням виключного переліку підстав для відмови та рішення суб`єкта державної реєстрації про відмову у державній реєстрації, що за допомогою програмних засобів ведення ЄДР розміщується на порталі електронних сервісів або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг у день відмови у державній реєстрації.
Відповідач вважає, що таким чином, ОСОБА_2 було заборонено розпоряджатись активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними, строком на п`ять років.
Відповідно до п. 30 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» кінцевий бенефіціарний власник - будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив (контроль) на діяльність клієнта та/або фізичну особу, від імені якої проводиться фінансова операція.
Відповідач вважає, що ОСОБА_2 через ТОВ «СМАРТ ХОЛДИНГ (САЙПРУС) ЛТД» мав вирішальний вплив щодо ТОВ «СМАРТ-ХОЛДИНГ» та щодо ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК», що свідчить про наявність у нього корпоративних прав. Зміна кінцевого бенефіціарного власника щодо зазначених товариств свідчить про розпорядження ОСОБА_2 своїми корпоративними правами, що прямо суперечить вимогам Закону України «Про санкції» та Указу Президента України від 01.12.2022 № 820/2022, яким введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 01.12.2022 «Про окремі аспекти діяльності релігійних організацій в Україні і застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)».
На думку відповідача, твердження позивачки, що: «...реєстраційні дїї мали декларативний характер, оскільки зміни у складі кінцевих бенефіціарних власників юридичної особи, відбулись, зареєстровані в Кіпрському реєстрі компаній та легалізовані поза межами юрисдикції і законодавства України...» є маніпулятивним, оскільки проведені приватним нотаріусом ОСОБА_1 реєстраційні дії вчинялись у порядку, передбаченому чинним законодавством України, а отже, при проведенні таких реєстраційних дій останньою мало бути дотримано вимоги реєстраційного законодавства, що забороняє проведення реєстраційних дій у разі застосування санкцій.
Також, щодо помилковості мотиву суду першої інстанції щодо нерозповсюдження санкцій на територію інших держав відповідач посилається на висновок Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (постанова від 03.02.2023 у справі № 991/6606/22. Даний правовий висновок також спростовує аргументи позивачки про те, що зміни кінцевого бенефіціарного власника відбулися поза межами юрисдикції та законодавства України, оскільки оскаржувані реєстраційні дії стосувалися юридичних осіб, зареєстрованих в Україні, кінцевим бенефіціарним власником яких є також громадянин України.
Відповідач не погоджується з твердженням позивачки, що: «...законодавець встановлює обов`язок державного реєстратора при поданні відомостей про особу, яка є кінцевим бенифіціарним власником юридичної особи, здійснити перевірку відомостей зазначених стосовно особи, відомості про яку вносяться до Єдиного державного реєстру. Обов`язку державного реєстратора перевіряти відомості про кінцевого бенифіціарного власника який виключається з реєстру законом не передбачено...». Оскільки, такі твердження приватного нотаріуса ОСОБА_1 суперечать фактичним її діям. Так, позивачка долучила у ЄДР підтвердження факту перевірки застосування санкцій до ТОВ «СМАРТ ЕНЕРДЖІ Б.В.», що спростовує позицію останньої про те, що вона не була зобов`язана взагалі проводити перевірку застосування санкцій у разі такої реєстраційної дії.
13.03.2024 в судове засідання з`явились представники позивачки та відповідача, а також позивачка, надали пояснення по суті справи, протокольною ухвалою колегія суддів продовжила строк розгляду справи на розумний термін та оголосила перерву до 03.04.2024 для надання додаткових пояснень по справі. 
28.03.2024 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення відповідача.
Щодо тверджень приватного нотаріуса ОСОБА_1 про відсутність обов`язку перевірки наявності факту застосування санкцій при проведенні реєстраційних дій, відповідач вказує наступне.
На думку відповідача, при проведенні реєстраційних дій позивачка мала керуватись нормами Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи. Як наслідок, приватний нотаріус ОСОБА_1. мала відмовити у проведенні державної реєстрації, оскільки подані їй документи не відповідали вимогам Закону України «Про санкції».
Окрім того, позивачкою долучено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань підтвердження факту перевірки застосування санкцій до юридичних осіб, проте не до фізичної особи - учасника юридичної особи, відомості щодо якої виключалися внаслідок державної реєстрації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Також, у судовому засіданні позивачка зазначала, що вона не була зобов`язана проводити перевірку застосування санкцій щодо ОСОБА_2 при проведенні оскаржуваних реєстраційних дій та в обґрунтування цієї позиції посилалась на лист Міністерства юстиції України від 28.02.2022 № 23983/8.4.3/32-22 «Щодо застосування такого виду санкції як блокування активів у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».
Відповідач вказує, що позивачка процитувала цей лист вибірково, стверджуючи, що даним листом роз`яснено, що державний реєстратор має перевіряти факт застосування санкції виключно до юридичної особи, щодо якої надійшли документи для проведення державної реєстрації.
Відповідач наголошує, що листом Міністерства юстиції України від 28.02.2022 № 23983/8.4.3/32-22 «Щодо застосування такого виду санкції як блокування активів у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» роз`яснено наступне:
«...Так пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції» передбачений такий вид санкції, як блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися майном, що їй належить. Слід зазначити, що відповідно до статті 317 «Зміст права власності» Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (стаття 319 ЦКУ).
Разом з тим, частиною сьомою статті 319 ЦКУвстановлено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допуститидо користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до практики застосування термінів:
право володіння - це забезпечена законом можливість фактичного панування над річчю, утримання їїу сфері свого господарювання;
право користування - забезпечена законом можливість власника вилучати з речі її корисні властивості відповідно до її призначення, одержувати плоди і доходи, з метою задоволення різноманітних потреб;
право розпорядження - забезпечена законом можливість власника визначати фактичну та юридичну долю речі: передавати її іншим особам у власність чи тимчасове володіння і користування, а в деяких випадках - і в розпорядження (договір комісії).
Застосування такого виду санкції як блокування активів у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань може розглядатися як обмеження права такої особи на користування та розпорядження її майном у вигляді частки у статутному (складеного) капіталі (майні) юридичної особи.
Під час розгляду документів державний реєстратор має перевірити факт застосовування санкції, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції», до юридичної особи, щодо якої надійшли документи для проведення державної реєстрації, а також щодо фізичних та юридичних осіб, що виступають засновниками (учасниками) такої юридичної особи...».
Відповідач вважає, що ОСОБА_2 через «СМАРТ ХОЛДИНГ (САЙПРУС) ЛТД» мав вирішальний вплив щодо товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ-ХОЛДИНГ» та щодо приватного акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУТОК», що свідчить про наявність у нього корпоративних прав. Відтак, зміна кінцевого бенефіціарного власника щодо зазначених товариств свідчить про розпорядження ОСОБА_2 своїми корпоративними правами, що прямо суперечить вимогам Закону України «Про санкції» та Указу Президента України від 01.12.2022 № 820/2022, яким введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 01.12.2022 «Про окремі аспекти діяльності релігійних організацій в Україні і застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)».
Щодо документів, що були подані приватному нотаріусу ОСОБА_1 для проведення оскаржуваних реєстраційних дій, відповідач вказує наступне.
Приватний нотаріус ОСОБА_1. у судовому засіданні 13.03.2024 зазначала, що для проведення реєстраційної дії їй було надано належний пакет документів, зазначаючи зокрема, що документом, який підтверджував зміну кінцевого бенефіціарного власника є витяг з торговельного реєстру щодо юридичної особи. Також, позивачкою до позовної заяви долучено копії документів, які були надані їй для проведення реєстраційних дій.
Однак, витяг з торговельного реєстру приватному нотаріусу ОСОБА_1 було надано лише для проведення реєстраційної дії щодо зміни кінцевого бенефіціарного власника ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК», для проведення реєстраційної дії відносно ТОВ «СМАРТ-ХОЛДИНГ» жодні витяги з торговельного реєстру не подавались.
Окрім того, поданий приватному нотаріусу ОСОБА_1 витяг з торговельного реєстру (аркуш 186 матеріалів позовної заяви) для проведення реєстраційної дії щодо зміни кінцевого бенефіціарного власника ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК» не є документом, який може підтвердити факт зміни кінцевого бенефіціарного власника, оскільки такий витяг сформовано 20.05.2022 о 12:38 та він не містить жодної інформації щодо зміни кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи.
Також, відповідач звертає увагу, що до письмових пояснень, поданих до апеляційного суду, позивачкою долучено копії інших документів, відмінні від тих, що наявні у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно скасованих реєстраційних дій позивачки, і від тих, що остання долучила до позовної заяви.
Відповідач вважає, що інші твердження приватного нотаріуса ОСОБА_1 не спростовують доводів апеляційної скарги, відповіді на відзив на апеляційну скаргу та заперечень на письмові пояснення.
01.04.2024 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення позивача.
Щодо тверджень Відповідача стосовно обов`язку перевірки факту застосування санкцій, позивачка зазначає наступне.
05.01.2023 до приватного нотаріуса Київського міського округу ОСОБА_1, як до державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, звернувся уповноважений представник юридичної особи ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК» (ідентифікаційний код юридичної особи 25635581) щодо здійснення реєстраційної дії - зміни відомостей про кінцевого бенефіціарного власника.
На виконання вимог частини 4 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», Заявником були подані наступні документи:
Заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, форма2;
Документ про сплату адміністративного збору;
Структура власності;
Документи, що підтверджують реєстрацію юридичної особи - нерезидента в країні її місцезнаходження (витяги торговельного, банківського, судового, іноземного реєстру);
Копії документів, що посвідчують особу, та підтверджують громадянство особи, яка є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи;
Протокол.
09.01.2023 до приватного нотаріуса Київського міського округу ОСОБА_1 як до державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, звернувся уповноважений представник юридичної особи ТОВ «СМАРТ-ХОЛДИНГ» (ідентифікаційний код юридичної особи 34716646) щодо здійснення реєстраційної дії - зміни відомостей про кінцевого бенефіціарного власника.
На виконання вимог частини 4 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», Заявником були подані наступні документи:
Заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, форма2;
Документ про сплату адміністративного збору;
Структура власності;
Документи, що підтверджують реєстрацію юридичної особи - нерезидента в країні її місцезнаходження (витяги торговельного, банківського, судового, іноземного реєстру);
Копії документів, що посвідчують особу, та підтверджують громадянство особи, яка є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи;
Нотаріально засвідчена копія документа, що засвідчує повноваження особи.
На підставі вказаних документів були проведені реєстраційні дії, щодо внесення змін до відомостей про кінцевого бенефіціарного власника юридичних осіб, що міститься у державному реєстрі Юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Позивачка звертає увагу, що відповідач у своєму висновку не заперечує, що зявником(ками) було подано всі документи, необхідні для проведення реєстраційної дії щодо зміни відомостей про кінцевого бенефіціарного власника.
З поданих документів вбачалось, що кінцевими бенефіціарними власниками ПрАТ «Укргазвидобуток», ТОВ «СМАРТ-ХОЛДИНГ» є громадяни Республіки Кіпр, а саме: ОСОБА_14., ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_17, ОСОБА_13 .
Тобто, зміни у складі кінцевих бенефіціарних власників юридичної особи, відбулись, зареєстровані в Кіпрському реєстрі компаній та легалізовані поза межами юрисдикції і законодавства України, до моменту подання документів для проведення реєстраційної дії.
Позивачка вказує, що у разі виникнення змін про кінцевого бенефіціарного власника Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» встановлює імперативний обов`язок Товариства забезпечити внесення відповідних змін до ЄДР - протягом 30 робочих днів з дня виникнення таких змін.
Так, на виконання вимог вказаного Закону, позивачка:
прийняла пакет документів;
встановила черговість розгляду поданих документів;
перевірила заборони вчинення реєстраційних дій;
перевірила на відсутність підстав для зупинення;
перевірила на відсутність підстав для відмови;
перевірила юридичну особу на факт застосовування санкцій до останньої та до засновників;
перевірила дійсність нотаріально посвідченої довіреності за допомогою Єдиного реєстру довіреностей та бланк за допомогою Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів.
При здійсненні перевірки були використані відомості реєстрів, автоматизованих інформаційних систем, шляхом безпосереднього доступу, а саме: бази МВС, відомості Державної міграційної служби України, Державний реєстр актів цивільного стану громадян, Єдиний реєстр довіреностей, Реєстр нотаріальних бланків.
Позивачка наголошує, що Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» чітко визначені дії та обов`язок державного реєстратора при зміні відомостей про особу, яка є кінцевим бенефіціарним власником, а саме згідно із пунктів 2, 3 ч. 5 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», державний реєстратор під час проведення реєстраційних дій щодо юридичної особи та у разі подання такою юридичною особою відомостей про особу, яка є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи, обов`язково здійснює перевірку (верифікацію) відомостей, зазначених стосовно такої особи, з використанням відомостей з:
Державного реєстру актів цивільного стану громадян;
Єдиного державного демографічного реєстру;
Державного реєстру фізичних осіб - платників податків;
Єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України щодо розшуку осіб, зниклих безвісти, та викрадених (втрачених) документів за зверненнями громадян, крім відомостей, перевірка яких автоматично здійснюється засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг.
Відомості про іноземців та осіб без громадянства, які є кінцевими бенефіціарними власниками юридичної особи, крім осіб, які мають реєстраційний номер облікової картки платника податку, вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі поданих заявником документів без їх перевірки за даними державних реєстрів.
Позивачка звертає увагу, що Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» визначено навіть перелік реєстрів в яких державний реєстратор здійснює перевірки, перевірка в реєстрі санкцій не передбачена Законом.
Отже, законодавець встановлює обов`язок державного реєстратора при поданні відомостей про особу, яка є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи, здійснити перевірку відомостей зазначених стосовно особи, відомості про яку вносяться до Єдиного державного реєстру. Натомість, обов`язку державного реєстратора перевіряти відомості про кінцевого бенефіціарного власника, який виключається з реєстру законом не передбачено.
Позивачка наголошує, що вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» в обов`язках державного реєстратора на момент вчинення реєстраційних дій щодо перевірки наявності факту застосування санкцій відповідно до Закону України «Про санкції» які унеможливлюють проведення державної реєстрації - не існувало.
Крім того, після внесення змін до Порядку державної реєстрації в цій частині, відповідач надав роз`яснення щодо застосування цієї норми, а саме відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації юридичних осіб (лист) від 28.02.2022 № 23983/8.4.3/32-22:
«…Щодо застосування такого виду санкції як блокування активів у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», під час розгляду документів державний реєстратор має перевірити факт застосовування санкції, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції», до юридичної особи, щодо якої надійшли документи для проведення державної реєстрації, а також щодо фізичних та юридичних осіб, що виступають засновниками (учасниками) такої юридичної особи (під час проведення змін пов`язаних із зміною засновників (учасників) юридичної особи, зміною розміру статутного капіталу)…».
Тобто, відповідач сам вказував не те, що навіть якщо до заявника чи його засновника (учасника) і були застосовані санкції, проведення реєстраційних дій можливі за умови, що вони не будуть дією направленою на розпорядженням заблокованих активів. Наприклад, зміна директора, місцезнаходження заявника, або як в даному конкретному випадку - зміна кінцевого бенефіціарного власника.
Позивачка наголошує, що засновниками Товариств, відносно яких вчинялись реєстраційні дії є юридичні особи-нерезиденти, а саме: засновником ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК» є юридична особа за законодавством Нідерландів «СМАРТ ЕНЕРДЖІ Б.В.»; а засновником ТОВ «СМАРТ ХОЛДИНГ» є юридична особа за законодавством Кіпру «СМАРТ ХОЛДИНГ (САЙПРУС) ЛТД». Тобто, гр. України ОСОБА_2 , не є засновником ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК» та ТОВ «СМАРТ ХОЛДИНГ», а мав непрямий опосередкований вплив (через юридичних осіб) як кінцевий бенефіціарний власник.
Відтак, позивачка вважає, що при проведенні реєстраційних дій діяла правомірно, у точній відповідності до вимог закону, порядку та враховуючи роз`яснення Міністерства юстиції України здійснила перевірку факту застосування санкцій до юридичних осіб, щодо яких надійшли документи (ТОВ «СМАРТ ХОЛДИНГ», ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК») та до їх засновників (ТОВ «СМАРТ ЕНЕРДЖІ Б.В.»; ТОВ «СМАРТ ХОЛДИНГ (САЙПРУС) ЛТД»). За результатами перевірки обмежувальних заходів (санкцій) не застосовано.
Крім того, позивачка вказує, що не вчиняла реєстраційних дій пов`язаних з розпорядженням активами. Оскільки, реєстраційні дії щодо внесення змін до відомостей про кінцевих бенефіціарних власників юридичної особи та структури власності не є по своїй суті розпорядженням активами, так як внесення змін щодо кінцевих бенефіціарних власників ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК», ТОВ «СМАРТ-ХОЛДИНГ» не є по своїй сутті реєстраційною дією вчиненням якої засвідчується факт переходу права власності від однієї особи до іншої на корпоративні права (частку в статутному капіталі) - активи. До того ж, позивачці для вчинення такої реєстраційної дії у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» не подавались і не мали подаватись будь-які правовстановлюючі документи (договори, акти тощо) на засвідчення факту переходу права власності на корпоративні права (активи).
Позивачка вважає, що мотивуючи прийняття оскаржуваного Наказу відповідач не пояснив своєї непослідовності та причин для відступу від своїх же роз`яснень «щодо застосування такого виду санкції як блокування активів у сфері державної реєстрації».
Також, конкретизуючи свою позицію, відповідач посилається на п. 11 розділу ІІ Порядку, однак, позивачка не погоджується з такою позицією, оскільки вона суперечить основним конституційним принципам щодо підпорядкованості нормативно-правових актів, чинному законодавству України.
Позивачка вказує, щодо безпідставності тверджень відповідача про відсутність витягу з торгового реєстру відносно ТОВ «СМАРТХОЛДИНГ», оскільки предметом позовних вимог за даною справою є визнання протиправним та скасування п. 3 Наказу № 1286/5. Твердження відповідача відносно того, що документи на підставі яких було вчинено реєстраційні дії не містять інформацію про зміну кінцевого бенефіціарного власника, на думку позивачки, не відповідають дійсності та не узгоджуються з вказаним Висновком відповідача на підставі якого було прийнято Наказ № 1286/5, п. 3 якого оскаржується.
Щодо підстави для відмови у вчиненні реєстраційних дій на підставі пункту 5 частини першої ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» - документи суперечать вимогам Конституції і Законів України позивачка не погоджується, оскільки: 
по-перше: відповідач рекомендує застосуванню такої підстави для відмови, але ніяким чином не обгрунтовує її у своєму висновку, що прямо суперечить Закону раїни «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань»;
по-друге: слід звернути увагу в яких випадках застосовується підстава для відмови - документи суперечать вимогам Конституції і Законів України.
Позивачка наголошує, що якщо заявником подано документи, які не відповідають вимогам до оформлення документів, що подаються для державної реєстрації, державний реєстратор приймає рішення про відмову у державній реєстрації із зазначенням підстави для відмови - документи суперечать вимогам Конституції та законів України з обов`язковим обґрунтуванням у відповідності до ч. 3 статті 28 Закону № 755-^, посиланням на конкретну норму (пункт, статтю) законодавства із зазначенням, що саме порушено під час оформлення та подання документів, а також зазначенням, який саме поданий заявником документ (заява, протокол, тощо) не відповідає нормам законодавства.
Отримавши таку відмову, заявник розуміє, який саме документ подано з порушенням вимог до оформлення документів, що подаються для державної реєстрації та має право у відповідності до ч.9 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» після усунення причин, що були підставою для відмови у державній реєстрації, повторно подати документи на реєстрацію.
Відповідач посилається на п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про санкції», але позивачка вказує, що слід звернути увагу, що дана норма визначає види санкцій та не містить вимог до документів в сфері державної реєстрації. Позивачка вважає, що рекомендована відповідачем підстава для відмови у відповідності до пункту 5 частини 1 статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» не узгоджується з посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про санкції».
Також, позивачка зазначає, про існування порушення законодавства відповідачем, окрім зазначених у позові та відзиві.
А саме, що скасування реєстраційних дій, перш за все покликані на поновленні прав особи, права якої порушено, (тобто скаржника). Натомість, в порушення вимог пп. 4 п. 2 ч. 6 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» яким визначено, що Міністерство юстиції України, його територіальні органи залишають скаргу на рішення або бездіяльність у сфері державної реєстрації без розгляду по суті, якщо скаргу подано особою, права якої у зв`язку із оскаржуваним рішенням дією або бездіяльністю у сфері державної реєстрації не порушено, відповідач задовольнив вимоги скарги особи, права якої не порушено.
03.04.2024 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли клопотання представників позивачка про відкладення розгляду справи, у зв`язку з задіянням останніх в судових засіданнях в Господарському суді м. Києва та Подільському районному суді м. Києва.
03.04.2024 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання позивачки про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням її на лікарняному.
03.04.2024 в судове засідання з`явилась представниця відповідача, позивачка та її представники не зявились. Під час обговорення питання відкладення розгляду справи за клопотанням позивачки та її представників, представниця відповідача заперечила проти задоволення вказаних клопотань. Колегія суддів, порадившись на місці, постановила задовольнити клопотання представників позивачки та позивачки та відкласти розгляд справи на 10.04.2024.
10.04.2024 в судове засідання з`явились представники позивачки та відповідача, а також позивачка. Сторони у справі надали пояснення, правом подання додаткових пояснень не скористались, виступили в судових дебатах.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «АМСТОР ТРЕЙД» 28.02.2023 звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою на дії реєстратора, скарга зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.03.2023 за № 31340-33-23.
Скаржник в скарзі зазначає, що Державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1:
05.01.2023 вчинила дії на зміну кінцевого бенефіціарного власника ПАТ «Укргазвидобуток» з ОСОБА_2 на іноземних громадян ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , тим самим намагаючись вивести їх з-під блокування та створити можливості подальшої діяльності без обмежень, встановлених санкціями.
10.01.2023 вчинила дії на зміну кінцевого бенефіціарного власника ТОВ «Смарт-Ходаинг» з ОСОБА_2 на іноземних громадян ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 .
Скаржник вважав, що дії щодо передачі SMART HOLDING LTD до трасту вчиненні вже після введення стосовно ОСОБА_2 , санкцій, а саме такі документи подано лише 13.12.2022 і саме з метою обходу цих санкцій.
Також, скаржник послався на те, що в провадженні ГСУ НП України перебуває кримінальне провадження № 12014100050011851, в якому ТОВ «АМСТОР ТРЕЙД» визнано потерпілим 1 та в межах якого, серед іншого, розслідуються факти заволодіння коштів компанії, щодо вчинення розслідуваних злочинів, що може мати відношення до ОСОБА_2 . Крім того є наявна необхідність у дотриманні та неухильному виконанні рішення Ради національної безпеки і оборони України від 01.12.2022 «Про окремі аспекти діяльності релігійних організацій в Україні і застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 01.12.2022 № 820/2022. Скаржник вважав, що вчинені реєстраційні дії прямо вплинуть на обсяг прав ТОВ «АМСТОР ТРЕЙД».
Так, ТОВ «АМСТОР ТРЕЙД» просило:
1) скасувати реєстраційну дію щодо зміни кінцевого бенефіціарного власника ПАТ «Укргазвидобуток» (код СДРНОУ 25635581), проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 05.01.2023 1000741070035000530;
2) скасувати реєстраційну дію щодо зміни кінцевого бенефіціарного власника ТОВ «Регал петролеум корпорейшн (Юкрейн) Лімітед» (код ЄДРПОУ 35665790), проведену державним реєстратором ОСОБА_18 06.01.2023 № 1005701070036000454;
3) скасувати реєстраційну дію щодо зміни кінцевого бенефіціарного власника ТОВ «Смарт-Холдинг» (код ЄДРПОУ 34716646), проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 10.01.2023 № 1000711070011046799;
4) направити до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю стосовно позивачки, яка провела реєстраційні дії 05.01.2023 та 10.01.2023 зазначенні у листі.
03.04.2023 Центральна Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, розглянувши скаргу ТОВ «АМСТОР ТРЕЙД» на реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань:
від 05.01.2023 № 1000741070035000530 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК» (ідентифікаційний код юридичної особи 25635581),
від 06.01.2023 № 1005701070036000454 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведену державним реєстратором Виконавчого комітету Лохвицької міської ради ОСОБА_18 щодо ТОВ «РЕГАЛ ПЕТРОЛЕУМ КОРПОРЕЙШН (ЮКРЕЙН) ЛІМІТЕД» (ідентифікаційний код юридичної особи 35665790),
від 10.01.2023 № 1000711070011046799 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведену приватним нотаріусом ОСОБА_1. щодо ТОВ «СМАРТ-ХОЛДИНГ»,
рекомендувала:
1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АМСТОР ТРЕИД» від 28.02.2023 задовольнити.
2. Скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 05.01.2023 № 1000741070035000530 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 щодо Приватного акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУТОК» (ідентифікаційний код юридичної особи 25635581), від 06.01.2023 № 1005701070036000454 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведену державним реєстратором Виконавчого комітету Лохвицької міської ради ОСОБА_18 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕГАЛ ПЕТРОЛЕУМ КОРПОРЕЙШН (ЮКРЕЙН) ЛІМІТЕД» (ідентифікаційний код юридичної особи 35665790), та від 10.01.2023 № 1000711070011046799 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ-ХОЛДИНГ» (ідентифікаційний код юридичної особи 34716646).
3. Анулювати приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 та державному реєстратору Виконавчого комітету Лохвицької міської ради ОСОБА_18 доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Мотиви Колегії при прийнятті оскаржуваного висновку наступні:
1.Унаслідок проведення оскаржуваних реєстраційних дій було, зокрема, змінено відомості про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) Товариств.
2. Скаржник вважає протиправними та просить скасувати оскаржувані реєстраційні дії. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що державна реєстрація проведена всупереч рішенню Ради національної безпеки і оборони України від 01.12.2022 «Про окремі аспекти діяльності релігійних організацій в Україні і застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеному в дію Указом Президента України від 01.12.2022 № 820/2022.
3. Зокрема, додатком до вказаного рішення визначено перелік фізичних осіб, до яких застосовуються персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) щодо блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними, серед яких, зокрема, щодо ОСОБА_2 (ОСОБА_2).
4. Шляхом перевірки відомостей ЄДР Колегією встановлено, що приватним нотаріусом ОСОБА_1 та державним реєстратором ОСОБА_18 проведено оскаржувані реєстраційні дії, якими було, зокрема, виключено відомості з ЄДР про кінцевого бенефіціарного власника (контролера) Товариств ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
5. З огляду на зазначене, Колегія дійшла висновку, що оскаржувані реєстраційні дії проведені приватним нотаріусом ОСОБА_1 та державним реєстратором ОСОБА_18 щодо Товариств за наявності безумовних підстав для відмови у державній реєстрації.
6. Отже, - оскаржувані реєстраційні дії є протиправними та підлягають скасуванню, а скарга -задоволенню.
7. Зазначені порушення, на переконання Колегії, слугують підставою для анулювання приватному нотаріусу ОСОБА_1. та державному реєстратору ОСОБА_18 доступу до ЄДР.
10.04.2023 Міністерство юстиції У країни винесло Наказ № 1286/5, яким:
1. Вирішено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АМСТОР ГРЕЙД» від 28.02.2023 задовольнити.
2. Скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 05.01.2023 № 1000741070035000530 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 щодо і Приватного акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУТОК» (ідентифікаційний код юридичної особи 25635581), від 06.01.2023 № 1005701070036000454 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведену державним реєстратором Виконавчого комітету Лохвицької міської ради ОСОБА_18 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕГАЛ ПЕТРОЛЕУМ КОРПОРЕЙШН (ЮКРЕЙН) ЛІМІТЕД» (ідентифікаційний код юридичної особи 35665790) та від 10.01.2023 №1000711070011046799 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ-ХОЛДИНГ» (ідентифікаційний код юридичної особи 34716646).
3. Анулювати приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 та державному реєстратору Виконавчого комітету Лохвицької міської ради ОСОБА_18 доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб ~ підприємців та громадських формувань.
4. Виконання пункту 2 наказу покласти на Офіс протидії рейдерству.
5. Виконання пункту 3 наказу покласти на Державне підприємство «Національні інформаційні системи».
Вважаючи, що вказаний висновок та наказ в частині щодо анулювання приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань протиправним, позивачка звернулася до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріалами справи спростовуються доводи відповідача про застосування санкції 01.12.2022 у вигляді блокування активів опосередковано через юридичних осіб. З матеріалів справи слідує і не спростовано належними і допустимими доказами відповідачем, що саме у такому вигляді санкція була застосована лише 24.01.2023 рішенням Ради Національної безпеки і оборони «Про внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеним в дію Указом Президента України від 24.01.2023 № 43/2023, тобто - значно пізніше вчинений реєстраційних дій позивачкою. До цього моменту відносно санаційної особи існувала лише санкція щодо позбавлення права користуватись та розпоряджатись активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними. Така санкція не зумовлювала обставини, за яких позивачка могла відмовити у здійсненні реєстраційних дій юридично незалежної юридичної, а не фізичної особи.
Крім того, з огляду на подані позивачці до реєстрації документи, та вичерпний перелік підстав для відмови відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» - позивачка не могла законно відмовити у здійсненні реєстрації, оскільки жодної з підстав для такої відмови відповідачем при перевірці не було встановлено.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців регулює Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV (далі - Закон № 755-IV).
Статті 2 та 3 Закону № 755-IV встановлюють, що відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються Конституцією України, цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.
Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про державну реєстрацію, застосовуються норми міжнародного договору.
Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.
Законом може бути встановлено особливості державної реєстрації громадських формувань, релігійних організацій, а також здійснення реєстраційних дій під час виведення неплатоспроможних банків з ринку або ліквідації банків.
Частина 1 ст. 4 Закону № 755-IV встановлює, що державна реєстрація базується на таких основних принципах:
1) обов`язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі;
2) публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведення;
3) врегулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією, та особливостей державної реєстрації виключно цим Законом;
4) державної реєстрації за заявницьким принципом;
6) єдності методології державної реєстрації;
7) об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі;
8) внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону;
9) відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 6 Закону № 755-IV державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу освіту, відповідає кваліфікаційним вимогам, визначеним Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації (крім нотаріусів), та нотаріус.
Державний реєстратор:
1) приймає документи;
1-1) встановлює черговість розгляду поданих документів для державної реєстрації;
2) перевіряє наявність у Єдиному державному реєстрі заборони вчинення реєстраційних дій;
3) перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації;
3-1) під час проведення реєстраційних дій у випадках, передбачених цим Законом, обов`язково використовує відомості реєстрів, автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів;
3-2) перевіряє дійсність довіреності, нотаріально посвідченої відповідно до законодавства України, за допомогою Єдиного реєстру довіреностей;
3-3) перевіряє використання спеціальних бланків нотаріальних документів, на яких викладені документи, що подаються для здійснення реєстраційних дій, за допомогою Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів;
4) проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру;
5) веде Єдиний державний реєстр;
6) веде реєстраційні справи;
6-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю;
7) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.
Державний реєстратор під час проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця у зв`язку із смертю такої особи або оголошенням її померлою, а також під час державної реєстрації змін, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи у зв`язку із смертю або оголошенням померлим відповідного засновника (учасника), обов`язково використовує відомості Державного реєстру актів цивільного стану громадян шляхом безпосереднього доступу до нього.
Державний реєстратор під час проведення реєстраційних дій щодо юридичної особи (крім державної реєстрації припинення) та у разі подання такою юридичною особою відомостей про особу, яка є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи, обов`язково здійснює перевірку (верифікацію) відомостей, зазначених стосовно такої особи, з використанням відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного демографічного реєстру, Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, Єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України щодо розшуку осіб, зниклих безвісти, та викрадених (втрачених) документів за зверненнями громадян, крім відомостей, перевірка яких автоматично здійснюється засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг.
Відомості про іноземців та осіб без громадянства, які є кінцевими бенефіціарними власниками юридичної особи, крім осіб, які мають реєстраційний номер облікової картки платника податку, вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі поданих заявником документів без їх перевірки за даними державних реєстрів.
У разі подання відомостей про особу, яка є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи, в електронній формі перевірка відомостей, зазначених стосовно такої особи, здійснюється державним реєстратором, а також автоматично засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг з використанням відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного демографічного реєстру, Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, Єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України щодо розшуку осіб, зниклих безвісти, та викрадених (втрачених) документів за зверненнями громадян.
Автоматична перевірка відомостей засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг здійснюється з використанням відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У разі встановлення за результатами проведеної автоматичної перевірки невідповідності відомостей про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи, зазначених у заяві про державну реєстрацію, відомостям, що містяться в інформаційних системах, формування заяви за допомогою програмних засобів Єдиного державного вебпорталу електронних послуг припиняється.
Інформація з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного демографічного реєстру, Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, Єдиного державного реєстру судових рішень, Єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, отримана державним реєстратором, а також автоматично сформована засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг за результатами проведеної перевірки відомостей про особу, яка є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи, поданих в електронній формі, залишається у відповідній реєстраційній справі.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 9 Закону № 755-IV в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: інформація про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи, у тому числі кінцевого бенефіціарного власника її засновника, якщо засновник - юридична особа (крім юридичних осіб, зазначених у частині восьмій статті 5-1   Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення"): прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства (підданства), а в разі, якщо кінцевий бенефіціарний власник-іноземець є громадянином (підданим) декількох країн, - усі країни його громадянства (підданства), серія (за наявності) та номер документа (документів), що посвідчує особу та підтверджує громадянство (підданство), зокрема, але не виключно, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності), місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), а також повне найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код (для резидента) засновника юридичної особи, в якому ця особа є кінцевим бенефіціарним власником, характер та міра (рівень, ступінь, частка) бенефіціарного володіння (вигоди, інтересу, впливу).
У разі відсутності в юридичної особи кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи, у тому числі кінцевого бенефіціарного власника її засновника, якщо засновник - юридична особа, вноситься відмітка про зазначення у структурі власності юридичної особи обґрунтованої причини його відсутності.
У разі зміни кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи державна реєстрація змін до відомостей про кінцевих бенефіціарних власників юридичної особи проводиться протягом 30 робочих днів з дня виникнення таких змін.
У випадках, встановлених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", до Єдиного державного реєстру вноситься відмітка про можливу недостовірність інформації про кінцевого бенефіціарного власника або структуру власності юридичної особи;
Аналогічні приписи містить абз. 1 ч. 3 ст. 51 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 06.12.2019 № 361-IX (далі - Закон № 361-IX), а саме: юридичні особи зобов`язані підтримувати відомості про кінцевого бенефіціарного власника та структуру власності юридичної особи в актуальному стані, повідомляти державного реєстратора про зміни протягом 30 робочих днів з дня їх виникнення та подавати державному реєстратору документи, що підтверджують зазначені зміни, у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».
Відповідно до статті 5 та частини шостої статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Наказом Міністерства юстиції України 09.02.2016 за № 359/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.02.2016 за № 200/28330 затверджено Порядок державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи (далі - Порядок № 359/5), який визначає процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон) державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи (далі - державна реєстрація), права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації.
Відповідно до абз. 1 п. 6 розділу І Порядку № 359/5 державна реєстрація проводиться на підставі документів, що подаються Заявником для державної реєстрації.
Пункт 1 розділу ІІ Порядку № 359/5 встановлює, що державна реєстрація проводиться на підставі документів, поданих заявником, шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації, нотаріуса.
Документи для державної реєстрації можуть подаватися у паперовій формі або у електронній формі.
У паперовій формі заява та документи подаються особисто заявником або поштовим відправленням. Заява про державну реєстрацію підписується заявником. У разі подання заяви для державної реєстрації поштовим відправленням справжність підпису заявника повинна бути нотаріально засвідчена.
На виконання абз. 1 п. 2 розділу II Порядку № 359/5 документи, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати вимогам, установленим Законом.
Як підтверджено матеріалами справи, 05.01.2023 до приватного нотаріуса Київського міського округу ОСОБА_1, як до державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, звернувся уповноважений представник юридичної особи ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК» (ідентифікаційний код юридичної особи 25635581) щодо здійснення реєстраційної дії - зміни відомостей про кінцевого бенефіціарного власника.
Заявником були подані наступні документи:
Заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, форма2;
Документ про сплату адміністративного збору;
Структура власності;
Документи, що підтверджують реєстрацію юридичної особи - нерезидента в країні її місцезнаходження (витяги торговельного, банківського, судового, іноземного реєстру);
Копії документів, що посвідчують особу, та підтверджують громадянство особи, яка є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи;
Протокол.
09.01.2023 до приватного нотаріуса Київського міського округу ОСОБА_1 як до державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, звернувся уповноважений представник юридичної особи ТОВ «СМАРТ-ХОЛДИНГ» (ідентифікаційний код юридичної особи 34716646) щодо здійснення реєстраційної дії - зміни відомостей про кінцевого бенефіціарного власника.
Заявником були подані наступні документи:
Заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, форма2;
Документ про сплату адміністративного збору;
Структура власності;
Документи, що підтверджують реєстрацію юридичної особи - нерезидента в країні її місцезнаходження (витяги торговельного, банківського, судового, іноземного реєстру);
Копії документів, що посвідчують особу, та підтверджують громадянство особи, яка є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи;
Нотаріально засвідчена копія документа, що засвідчує повноваження особи.
На підставі вказаних документів були проведені реєстраційні дії, щодо внесення змін до відомостей про кінцевого бенефіціарного власника юридичних осіб, що міститься у державному реєстрі Юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Частиною 1 ст. 28 Закону № 755-IV (в редакції на час вчинення реєстраційних дій) визначено підстави для відмови у державній реєстрації:
1) документи подано особою, яка не має на це повноважень;
2) у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії;
3) у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна містяться відомості про обтяження корпоративних прав - у разі державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у зв`язку із зміною частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи в результаті відчуження її таким засновником (учасником);
3-1) заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у зв`язку із зміною частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи в результаті відчуження її таким засновником (учасником), подано щодо засновника (учасника), який на момент подання заяви внесений до Єдиного реєстру боржників (крім випадку, якщо таким засновником (учасником) є державний орган, орган місцевого самоврядування);
3-2) документи подані до неналежного суб`єкта державної реєстрації;
4) подання документів або відомостей, передбачених цим Законом, не в повному обсязі;
5) документи суперечать вимогам Конституції та законів України;
6) документи суперечать статуту громадського формування;
7) порушено встановлений законом порядок створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи;
7-1) порушено встановлену учасником вимогу нотаріального засвідчення справжності підпису під час прийняття рішень з питань діяльності юридичної особи та/або вимоги нотаріального посвідчення правочину, предметом якого є частка такого учасника у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) відповідної юридичної особи;
8) невідповідність найменування юридичної особи вимогам закону;
9) щодо засновника (учасника) юридичної особи, що створюється, проведено державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації;
10) щодо юридичної особи, стосовно якої подано заяву про державну реєстрацію змін до відомостей Єдиного державного реєстру, пов`язаних із зміною засновників (учасників) юридичної особи, проведено державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації;
10-1) щодо юридичної особи, стосовно якої подано заяву про державну реєстрацію змін до відомостей Єдиного державного реєстру, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, у Єдиному державному реєстрі міститься запис про судове рішення про визнання юридичної особи банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури;
10-2) щодо юридичної особи, стосовно якої в Єдиному державному реєстрі міститься запис про судове рішення щодо визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу, визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи, якщо таке рішення або його частину визнано недійсними, зміни до установчих документів юридичної особи є підставою для проведення реєстраційних дій;
10-3) невідповідність відомостей, зазначених у заяві про державну реєстрацію, відомостям, зазначеним у документах, поданих для державної реєстрації, або відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі чи інших інформаційних системах, використання яких передбачено цим Законом;
10-4) невідповідність відомостей, зазначених у документах, поданих для державної реєстрації, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі чи інших інформаційних системах, використання яких передбачено цим Законом;
10-5) подання документів з порушенням встановленого законодавством строку для їх подання, крім документів щодо кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи;
11) документи для державної реєстрації припинення юридичної особи подані:
раніше строку, встановленого цим Законом;
щодо юридичної особи, що припиняється в результаті її ліквідації та є засновником (учасником) інших юридичних осіб та/або має не закриті відокремлені підрозділи, та/або є засновником третейського суду;
в Єдиному державному реєстрі відсутній запис про державну реєстрацію юридичної особи, утвореної шляхом реорганізації в результаті злиття, приєднання або поділу;
щодо акціонерного товариства, стосовно якого надійшли відомості про наявність нескасованої реєстрації випуску акцій;
щодо юридичної особи - емітента цінних паперів, стосовно якого надійшли відомості про наявність нескасованих випусків цінних паперів;
щодо юридичної особи, що ліквідується, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати податків і зборів та/або наявність заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім банків, стосовно яких процедура ліквідації здійснюється відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";
щодо юридичної особи, що реорганізується, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати податків і зборів та/або наявність заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та відсутні відомості про узгодження плану реорганізації юридичної особи;
щодо юридичної особи, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати страхових коштів до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування;
щодо юридичної особи, що припиняється в результаті ліквідації, стосовно якої надійшли відомості про відкрите виконавче провадження;
щодо юридичної особи, стосовно якої відкрито провадження у справі про банкрутство;
12) статут товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю поданий зі змінами, прийнятими без врахування голосів, які припадають на частку померлого учасника товариства;
13) заяву про державну реєстрацію створення юридичної особи, державну реєстрацію включення відомостей про юридичну особу до Єдиного державного реєстру, державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, подано із зазначенням кінцевого бенефіціарного власника, який на день подання заяви згідно з відомостями реєстрів помер.
Частина 4 ст. 28 Закону № 755-IV встановлює, що відмова у державній реєстрації з підстав, не передбачених цією статтею, а також відмова у державній реєстрації (легалізації) професійної спілки, її організації або об`єднання не допускається.
Проаналізувавши вказані норми та обставини справи, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що з огляду на подані позивачці до реєстрації документи, та вичерпний перелік підстав для відмови в такій реєстрації наведений у ч. 1 ст. 28 Закону № 755-IV остання не мала підстав для відмови у здійсненні вказаний реєстраційних дій.
Верховна Рада України, виходячи з положень Конституції України, Декларації про державний суверенітет України та загальновизнаних міжнародних норм і правил, констатуючи, що пріоритетами національних інтересів України є, зокрема, гарантування конституційних прав і свобод людини і громадянина, захист державного суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності державних кордонів, недопущення втручання у внутрішні справи України, розвиток рівноправних взаємовигідних відносин з іншими державами світу в інтересах України, заявляючи, що пряме або опосередковане втручання у внутрішні і зовнішні справи України під будь-яким приводом є неприпустимим, усвідомлюючи потребу невідкладного та ефективного реагування на наявні і потенційні загрози національним інтересам і національній безпеці України, включаючи ворожі дії, збройний напад інших держав чи недержавних утворень, завдання шкоди життю та здоров`ю населення, захоплення заручників, експропріацію власності держави, фізичних та юридичних осіб, завдання майнових втрат та створення перешкод для сталого економічного розвитку, повноцінного здійснення громадянами України належних їм прав і свобод, прийняла Закон України «Про санкції» від 14.08.2014 № 1644-VII (далі - Закон № 1644-VII).
Відповідно до статей 1 та 2 Закону № 1644-VII з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (далі - санкції).
Санкції можуть застосовуватися з боку України по відношенню до іноземної держави, іноземної юридичної особи, юридичної особи, яка знаходиться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність.
Застосування санкцій не виключає застосування інших заходів захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, її економічної самостійності, прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави.
Правову основу застосування санкцій становлять Конституція України, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, закони України, нормативні акти Президента України, Кабінету Міністрів України, рішення Ради національної безпеки та оборони України, відповідні принципи та норми міжнародного права.
Як було встановлено вище, позивачці для здійснення реєстраційних дій щодо внесення змін до відомостей щодо кінцевого бенефіціарного власника ТОВ «СМАРТ-ХОЛДИНГ» та ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК» були подані документи, із яких вбачається, що кінцеві бенифіціарні власники зазначених юридичних осіб - іноземці, які не мають реєстраційного номеру облікової картки платника податків. Також, як не заперечується сторонами у справі, до вказаних осіб станом на вчинення реєстраційних дій на території України та поза її межами жодних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) застосовано не було.
Колегія суддів звертає увагу на Роз`яснення Міністерства Юстиції України у сфері державної реєстрації юридичних осіб (лист) від 28.02.2022 № 23983/8.4.3/32-22 «Щодо застосування такого виду санкції як блокування активів у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».
Так, у вказаному роз`ясненні зазначено наступне: «У зв`язку з прийняттям наказу Міністерства юстиції України від 24 грудня 2021 року № 4655/5 «Про внесення змін до Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 28 грудня 2021 року за № 1678/37300, Міністерство юстиції України інформує листом від 28.02.2022 № 23983/8.4.3/32-22 про наступне. 
Вищезазначеним наказом внесені зміни до пункту 14 розділу ІІ Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09 лютого 2016 року № 359/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 лютого 2016 року за № 200/28330, відповідно до яких державний реєстратор за наявності підстав для відмови у державній реєстрації, визначених статтею 28 Закону про реєстрацію, у тому числі у зв`язку із прийняттям Радою національної безпеки і оборони України та введенням в дію указом Президента України рішення про застосування санкцій, передбачених пунктами 1, 16 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції», за допомогою програмних засобів ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) формує повідомлення про відмову у державній реєстрації із зазначенням виключного переліку підстав для відмови та рішення суб`єкта державної реєстрації про відмову у державній реєстрації, що за допомогою програмних засобів ведення Єдиного державного реєстру розміщується на порталі електронних сервісів або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг у день відмови у державній реєстрації.
Так, пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції» передбачений такий вид санкції, як блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися майном, що їй належить.
Слід зазначити, що відповідно до статті 317 «Зміст права власності» Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (стаття 319 ЦКУ).
Разом з тим, частиною сьомою статті 319 ЦКУ встановлено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до практики застосування термінів:
право володіння - це забезпечена законом можливість фактичного панування над річчю, утримання її у сфері свого господарювання;
право користування - забезпечена законом можливість власника вилучати з речі її корисні властивості відповідно до її призначення, одержувати плоди і доходи, з метою задоволення різноманітних потреб;
право розпорядження - забезпечена законом можливість власника визначати фактичну та юридичну долю речі: передавати її іншим особам у власність чи тимчасове володіння і користування, а в деяких випадках - і в розпорядження (договір комісії).
Застосування такого виду санкції як блокування активів у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань може розглядатися як обмеження права такої особи на користування та розпорядження її майном у вигляді частки у статутному (складеного) капіталі (майні) юридичної особи.
Під час розгляду документів державний реєстратор має перевірити факт застосовування санкції, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції», до юридичної особи, щодо якої надійшли документи для проведення державної реєстрації, а також щодо фізичних та юридичних осіб, що виступають засновниками (учасниками) такої юридичної особи.
Враховуючи викладене, якщо до особи застосована вказана санкція, то тоді слід з`ясувати, чи розпоряджається вона своїми активами, які заблоковано.
Наприклад, якщо подано документи для проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, які пов`язані із зміною засновників (учасників) юридичної особи, внаслідок відчуження частки (її частини) особою, щодо якого застосована санкція, або для проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, до якої застосована санкція, які пов`язані із зміною розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду), державним реєстратором має бути надано відмову у проведенні такої державної реєстрації.»
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1644-VII видами санкцій згідно з цим Законом є:
1) блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними;
1-1) стягнення в дохід держави активів, що належать фізичній або юридичній особі, а також активів, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними;
2) обмеження торговельних операцій;
3) обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України;
4) запобігання виведенню капіталів за межі України;
5) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань;
6) анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами;
7) заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах;
8) заборона користування радіочастотним ресурсом України;
9) обмеження або припинення надання електронних комунікаційних послуг і використання електронних комунікаційних мереж;
10) заборона здійснення публічних та оборонних закупівель товарів, робіт і послуг у юридичних осіб-резидентів іноземної держави державної форми власності та юридичних осіб, частка статутного капіталу яких знаходиться у власності іноземної держави, а також публічних та оборонних закупівель у інших суб`єктів господарювання, що здійснюють продаж товарів, робіт, послуг походженням з іноземної держави, до якої застосовано санкції згідно з цим Законом;
11) заборона або обмеження заходження іноземних невійськових суден та військових кораблів до територіального моря України, її внутрішніх вод, портів та повітряних суден до повітряного простору України або здійснення посадки на території України;
12) повна або часткова заборона вчинення правочинів щодо цінних паперів, емітентами яких є особи, до яких застосовано санкції згідно з цим Законом;
13) заборона видачі дозволів, ліцензій Національного банку України на здійснення інвестицій в іноземну державу, розміщення валютних цінностей на рахунках і вкладах на території іноземної держави;
14) припинення видачі дозволів, ліцензій на ввезення в Україну з іноземної держави чи вивезення з України валютних цінностей та обмеження видачі готівки за платіжними картками, емітованими резидентами іноземної держави;
15) заборона здійснення Національним банком України реєстрації учасника міжнародної платіжної системи, платіжною організацією якої є резидент іноземної держави;
16) заборона збільшення розміру статутного капіталу господарських товариств, підприємств, у яких резидент іноземної держави, іноземна держава, юридична особа, учасником якої є нерезидент або іноземна держава, володіє 10 і більше відсотками статутного капіталу або має вплив на управління юридичною особою чи її діяльність;
17) запровадження додаткових заходів у сфері екологічного, санітарного, фітосанітарного та ветеринарного контролю;
18) припинення дії торговельних угод, спільних проектів та промислових програм у певних сферах, зокрема у сфері безпеки та оборони;
19) заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності;
20) припинення культурних обмінів, наукового співробітництва, освітніх та спортивних контактів, розважальних програм з іноземними державами та іноземними юридичними особами;
21) відмова в наданні та скасування віз резидентам іноземних держав, застосування інших заборон в`їзду на територію України;
22) припинення дії міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;
23) анулювання офіційних візитів, засідань, переговорів з питань укладення договорів чи угод;
24) позбавлення державних нагород України, інших форм відзначення;
24-1) заборона на набуття у власність земельних ділянок;
25) інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим цим Законом.
На виконання ч. 8 ст. 5 Закону № 1644-VII забезпечення реалізації санкції у виді блокування активів здійснюється відповідними органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами у межах наданих їм повноважень.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, вживає заходів щодо виявлення та розшуку активів фізичних та юридичних осіб, зазначених у відповідних рішеннях Ради національної безпеки і оборони України.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, має право залучати до виявлення та розшуку таких активів інші органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Ці органи забезпечують сприяння центральному органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, у виявленні та розшуку відповідних активів у межах прав та можливостей, наданих їм законодавством, яке регулює статус та організацію їхньої діяльності.
У разі виявлення незаблокованих активів центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, звертається до відповідних органів та/або посадових осіб з вимогою вчинити дії, спрямовані на тимчасове позбавлення відповідних осіб права користуватися та розпоряджатися цими активами. Така вимога центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, є обов`язковою та підлягає негайному виконанню.
01.12.2022 Указом Президента України № 820/2022 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 1 грудня 2022 року "Про окремі аспекти діяльності релігійних організацій в Україні і застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" (далі - Указ № 820/2022) відповідно до статті 107 Конституції України постановлено увести в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 1 грудня 2022 року "Про окремі аспекти діяльності релігійних організацій в Україні і застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" (додається).
Відповідно до п. 3 Указу № 820/2022 цей Указ набирає чинності з дня його опублікування.
Так, п. 5 рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 01.12.2022 "Про окремі аспекти діяльності релігійних організацій в Україні і застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" (далі - Рішення РНБО України, введено в дію 06.12.2022) вирішено застосувати персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) до фізичних осіб згідно з додатком.
Додатком до Рішення РНБО України, введеного в дію Указом № 820/2022 визначено перелік фізичних осіб, до яких застосовуються персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції).
Пунктом 1 Додатку до Рішення РНБО України, введеного в дію Указом № 820/2022 щодо ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Стара Руса Новгородської області Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , бізнесмен, клірик Української православної церкви строком на 5 років застосовано види обмежувальних заходів, відповідно до Закону України "Про санкції":
1) блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними;
2) обмеження торговельних операцій (повне припинення);
3) обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України (повне припинення);
4) запобігання виведенню капіталів за межі України;
5) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань; 
6) анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами;
7) заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах;
8) заборона або обмеження заходження іноземних невійськових суден та військових кораблів до територіального моря України, її внутрішніх вод, портів та повітряних суден до повітряного простору України або здійснення посадки на території України (повна заборона);
9) заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності;
10) анулювання офіційних візитів, засідань, переговорів з питань укладення договорів чи угод;
11) позбавлення державних нагород України, інших форм відзначення;
12) заборона на набуття у власність земельних ділянок.
В подальшому, 24.01.2023 Указом Президента України № 43/2023 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 24 січня 2023 року "Про внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" Відповідно до статті 107 Конституції України постановлено увести в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 24 січня 2023 року "Про внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" (додається) (далі - Указ № 43/2023).
Відповідно до п. 3 Указу № 43/2023 цей Указ набирає чинності з дня його опублікування.
Відповідно до статті 5 Закону України "Про санкції" Рада національної безпеки і оборони України рішенням «Про внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (далі - Рішення РНБО України, введено в дію 26.01.2023) вирішила підтримати внесені Службою безпеки України пропозиції щодо внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій); внести зміни до санкцій, застосованих відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 1 грудня 2022 року "Про окремі аспекти діяльності релігійних організацій в Україні і застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", уведеного в дію Указом Президента України від 1 грудня 2022 року № 820/2022, виклавши додаток у редакції, що додається.
Додатком до Рішення РНБО України, введеного в дію Указом № 43/2023 визначено перелік фізичних осіб, до яких застосовуються персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції).
Пунктом 1 Додатку до Рішення РНБО України, введеного в дію Указом № 43/2023 щодо ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженеця м. Стара Руса Новгородської області Російської Федерації, відомості згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків України: реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , бізнесмен, клірик Української православної церкви строком на 5 років застосовано види обмежувальних заходів, відповідно до Закону України "Про санкції":
1) блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними;
2) обмеження торговельних операцій (повне припинення);
3) обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України (повне припинення);
4) запобігання виведенню капіталів за межі України;
5) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань;
6) анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами;
7) заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах;
8) заборона або обмеження заходження іноземних невійськових суден та військових кораблів до територіального моря України, її внутрішніх вод, портів та повітряних суден до повітряного простору України або здійснення посадки на території України (повна заборона);
9) повна або часткова заборона вчинення правочинів щодо цінних паперів, емітентами яких є особи, до яких застосовано санкції згідно з цим Законом (повна заборона);
10) заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності;
11) припинення культурних обмінів, наукового співробітництва, освітніх та спортивних контактів, розважальних програм з іноземними державами та іноземними юридичними особами;
12) анулювання офіційних візитів, засідань, переговорів з питань укладення договорів чи угод;
13) позбавлення державних нагород України, інших форм відзначення;
14) заборона на набуття у власність земельних ділянок.
З аналізу вказаного вище вбачається, що станом на час вчинення реєстраційних дій стосовно ОСОБА_2 дійсно було застосовано такі санкції, як блокування активів, втім Закон № 1644-VII у відповідній редакції мав більш ширше визначення вказаного терміну та лише з прийняттям Указу № 43/2023 від 24.01.2023 даний вид санції став повністю відповідати приписам Закону № 1644-VII.
Також, лише 03.05.2023 (після вчинення реєстраційних дій) ч. 2 ст. 6 Закону № 755-IV доповнено пунктом 3-4 згідно із Законом № 3103-IX від 03.05.2023, а саме: державний реєстратор: перевіряє наявність факту застосування санкцій відповідно до Закону України "Про санкції", які унеможливлюють проведення державної реєстрації.
Одночасно ч. 1 ст. 28 Закону № 755-IV доповнено пунктом 3-3 згідно із Законом № 3103-IX від 03.05.2023, а саме: підстави для відмови у державній реєстрації: встановлення факту застосування санкцій відповідно до Закону України "Про санкції", які унеможливлюють проведення державної реєстрації.
Крім того, відповідно до п. 11 Розділу ІІ Порядку № 359/5 в редакціі на час вчинення реєстраційних дій, Державний реєстратор за наявності підстав для відмови у державній реєстрації, визначених статтею 28 Закону, у тому числі у зв`язку із прийняттям Радою національної безпеки і оборони України та введенням в дію указом Президента України рішення про застосування санкцій, передбачених пунктами 1, 16 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції», за допомогою програмних засобів ведення Єдиного державного реєстру формує повідомлення про відмову у державній реєстрації із зазначенням виключного переліку підстав для відмови та рішення суб`єкта державної реєстрації про відмову у державній реєстрації, що за допомогою програмних засобів ведення Єдиного державного реєстру розміщується на порталі електронних сервісів або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг у день відмови у державній реєстрації.
В подальшому п. 11 розділу II Порядку № 359/5 доповнено новим абзацом згідно з Наказом Міністерства юстиції № 1692/5 від 05.05.2023: у разі відмови у державній реєстрації у зв`язку із прийняттям Радою національної безпеки і оборони України та введенням в дію указом Президента України рішення про застосування санкцій, передбачених пунктами 1, 4, 7, 16 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції», державний реєстратор протягом трьох робочих днів з дня формування повідомлення про відмову надсилає до Міністерства юстиції України копію такого повідомлення.
Колегія суддів вважає необхідним у спірному випадку застосувати правові висновки, зроблені у справі "Рисовський проти України" Європейським Судом з прав людини, зокрема пункти 70, 71, де Суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", зазначивши, що він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).
Проаналізувавши вказані норми та обставини справи на момент вчнення реєстраційних дій, а також подальші законодавчі зміни в питаннях вчнення реєстраційних дій у співвідношенні з приписами Закону України «Про санкції», колегія суддів погоджується з судом першої інстанції та позивачкою, що станом на момент вчинення таких реєстраційних дій нею дотримано приписи Закону № 755-IV, Закону № 1644-VII та Порядку № 359/5 та підстав для відмови у вчиненні таких реєстраційних дій остання станом на 05 та 09.01.2023 не мала.
Крім того, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що ТОВ «АМСТОР ТРЕЙД» звертаючись з відповідною скаргою не навело юридичних та фактичних обґрунтувань порушеного права, а відповідач всупереч цим прямим нормам не навів фактичного чи правового аргументу захисту порушеного права скаржника, та як наслідок наявної необхідності відновлення порушеного права, з огляду на наступне.
Частини 1-3 ст. 34 Закону № 755-IV встановлює, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.
Міністерство юстиції України розглядає зокрема, скарги на проведені державним реєстратором реєстраційні дії.
Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав, але не пізніше одного року з дня прийняття відповідного рішення, здійснення дії або бездіяльності.
Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання абз. 3 ч. 4 ст. 34 Закону № 755-IV до скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації можуть бути додані документи (їх копії), що підтверджують порушення прав скаржника.
Відповідно до п. 1 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 (далі - Порядок № 1128), цей Порядок визначає процедуру здійснення Мін`юстом та його територіальними органами розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту (далі - скарги у сфері державної реєстрації).
Згідно з пунктів 2, 5, 8 Порядку № 1128 розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом.
Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком.
Для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - колегії), положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.
Розгляд скарг здійснюється за заявою особи, права якої порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов`язкові відомості, передбачені Законами.
Мін`юст чи відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації на предмет пересилання її за належністю відповідному територіальному органу чи Мін`юсту, а також встановлення підстав для відмови в її задоволенні, а саме:
оформлення скарги без дотримання вимог, визначених законом;
наявність інформації про судове рішення про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання відповідачем позову або затвердження мирової угоди сторін;
наявність інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави;
наявність рішення Мін`юсту чи його територіального органу з такого самого питання;
здійснення Мін`юстом чи його територіальним органом розгляду скарги з такого самого питання від того самого скаржника;
подання скарги особою, яка не має на це повноважень;
закінчення встановленого законом строку подачі скарги;
розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Мін`юсту чи його територіального органу.
У разі коли під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 Порядку № 1128 не виявлено підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю, Мін`юст чи відповідний територіальний орган здійснює колегіальний розгляд такої скарги на предмет наявності (відсутності) порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, що оскаржуються.
Якщо під час розгляду Мін`юстом скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 Порядку № 1128 не виявлено підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю, проте встановлено наявність очевидних порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, розгляд такої скарги здійснюється Мін`юстом на підставі службової записки посадових осіб Мін`юсту, погодженої заступником Міністра, невідкладно без розгляду її колегіально.
На виконання пунктів 9, 13, 14 Порядку № 1128, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:
чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;
чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах;
чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні;
чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;
які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.
За результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи:
встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту;
підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом.
За результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом.
Отже, при отриманні будь-якої скарги на рішення державного реєстратора Міністерство юстиції України повинно перевірити як саму скаргу на дотримання вимог законодавства щодо її оформлення, дотримання строків звернення зі скаргою, а також перевірити наявність порушеного права скаржника спірною реєстраційною дією та у випадку встановлення відсутності порушеного права скаржника, повинен залишити її без розгляду.
Натомість, як підтверджено матеріалами справи, скаржник лише послався на те, що «...В той же час в провадженні ГСУ НП України перебуває кримінальне провадження №12014100050011851, в якому ТОВ «Амстор Трейд» визнано потерпілим і в межах якого серед іншого розслідуються факти заволодіння коштів компанії...».
Проаналізувавши вказані норми та обставини справи, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що при виданні відповідачем оскаржуваного наказу було порушено п. 4 ч. 6 ст. 34 Закону № 755-IV, оскільки відповідач задовольнив скаргу особи за відсутності порушеного права скаржника оскаржуваними реєстраційними діями позивачки.
Керуючись ч. 6 статті 37 Закону № 755-IV за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення, в тому числі, про тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав або анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.
Відповідно до п. 9 Порядку № 1128 під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду.
Колегія суддів звертає увагу, на правовий висновок Верховного Суду зроблений у постанові від 02.08.2023 у справі № 320/7192/22: «…Міністерства юстиції України оскаржується дія або бездіяльність відповідного державного реєстратора, а не факт незаконної реєстраційної дії, а тому розглядаючи таку скаргу відповідач повинен надавати оцінку безпосередньо діям державного реєстратора, а не факту незаконних реєстраційних дій…».
Проаналізувавши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що вищенаведені норми права відповідачем не були дотримані.
Колегія суддів враховує правові висновки у постановах Верховного Суду від 21.11.2019 у справі № 826/9263/17 та від 27.05.2021 у справі № 420/4037/20, а саме: «…Верховний Суд враховує наявність у відповідача дискреції в питаннях визначення певного виду санкцій та наголошує, що такі рішення мають прийматися з урахуванням принципу пропорційності, який має на меті досягнення балансу між публічними інтересами та індивідуальними інтересами особи, а також між цілями та засобами їх досягнення. Наявні дискреційні повноваження не можуть використовуватися з порушенням цих принципів…».
На виконання п. 2 ч. 6 ст. 37 Закону № 755-IV за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення, зокрема, про задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:
а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;
б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;
в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;
в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу;
г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;
ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;
е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;
є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.
Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.
Колегія суддів не погоджується з відповідачем про правомірність наказу у спірній частині, виходячи з законодавчого регулювання на момент вчнення реєстраційних дій та відсутності підстав для відмови у вчиненні спірних реєстраційних дій, а також беручи до уваги, що у матеріалах справи відсутні дані, що свідчать про наявність раніше скасованих відповідачем інших рішень, прийнятих позивачкою. Також, як вірно наголошує позивачка, її не було притягнуто до відповідальності відповідачем щодо її попередньої діяльності.
Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстнації про передчасність винесення відповідачем спірного наказу № 1286/5 від 10.04.2023 в частині анулювання позивачці доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Частиною 7 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV) встановлено, що технічний адміністратор Державного реєстру прав - державне унітарне підприємство, визначене Міністерством юстиції України та віднесене до сфери його управління, що здійснює заходи із створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення Державного реєстру прав, відповідає за його технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних цього реєстру, здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав, організовує та проводить навчання для роботи з цим реєстром.
Відповідно до пунктів 1.1, 1.4 Статуту державного підприємства «Національні інформаційні системи» Державне комерційне підприємство «Національні інформаційні системи» засноване на державній власності та належить до сфери управління Міністерства юстиції України.
У своїй діяльності Підприємство керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Уповноваженого органу управління, нормативно-правовими актами, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, а також цим Статутом.
Згідно з приписами пункту 2.2 цього Статуту основними завданнями Підприємства є, зокрема, адміністрування Систем.
Так, ДП «Національні інформаційні системи» є адміністратором реєстру, якому визначений обов`язок, після надходження відповідного рішення Міністерства юстиції України чи його територіального органу, здійснювати тимчасове блокування або анулювання доступу до реєстру.
Процедуру забезпечення доступу до Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України (далі - реєстри), особам, уповноваженим відповідно до законодавства на здійснення реєстраційних дій у відповідних реєстрах, у тому числі щодо прийняття та видачі документів (далі - користувачі), шляхом надання ідентифікаторів доступу, припинення доступу до реєстрів, а також порядок тимчасового блокування та анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлено Порядком забезпечення доступу осіб, уповноважених на здійснення реєстраційних дій, до Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 15.12.2015 № 2586/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 03.02.2020 № 340/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.12.2015 за № 1568/28013 (далі- Порядок).
Згідно з абз. 1 п. 9 Порядку тимчасове блокування чи анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань здійснюється адміністратором реєстрів шляхом припинення доступу до вказаних реєстрів користувача у день надходження відповідного рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу з використанням системи електронного документообігу або у паперовій формі незалежно від зміни відомостей про користувача, зазначених у абзаці третьому пункту 4 цього Порядку.
Відповідно до абз. 3 п. 9 Порядку у разі скасування судом рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу про тимчасове блокування чи анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань доступ до реєстрів надається не пізніше наступного робочого дня після отримання адміністратором реєстрів відповідного судового рішення, що набрало законної сили.
Отже, саме на ДП «Національні інформаційні системи» покладено обов`язок відновити доступ приватному нотаріусу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що задля належного захисту порушеного права позивачки, беручи до уваги, приписи ч. 2 ст. 19 Конституції України, статей 2, 6, 245 КАС України, статті 6 та 13 Європейської конвенції з прав людини щодо права на ефективний засіб юридичного захисту, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо зобов`язання технічного адміністратора Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - державне підприємство «Національні інформаційні системи» відновити доступ приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Зазначене буде гарантією остаточного вирішення спору між сторонами та належним способом поновлення порушених прав позивачки.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як наслідок, колегія суддів із висновками суду першої інстанції погоджується, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 310, 315, 316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 15 квітня 2024 року.

Головуючий суддя                                                                      В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                          О.О. Беспалов

                                                                                                    І.О. Грибан