Справа № 350/2003/23 
Провадження № 22-ц/4808/592/24 
Головуючий у 1 інстанції Сокирко Л. М. 
Суддя-доповідач Василишин Л. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючої (суддя-доповідач)                Василишин Л. В.,
суддів:                                        Мальцевої Є. Є., Максюти І. О., 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційнускарг у  ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2024 року в складі судді Сокирко Л. М., ухвалене в селищі Рожнятів Івано-Франківській області, повний текст якого виготовлено 19 лютого 2024 року, у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2023 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання.
Позов обґрунтовано тим, що з 22 вересня 2022 року вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 . У шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилося троє дітей - сини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_5 . Сумісне життя з відповідачем не склалося, вони разом не проживають. 
Зазначала, що вона не працює, оскільки здійснює догляд за дітьми, а тому знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Відповідач працює в галузі ремонту автомобілів, отримує високі доходи, а тому вважає, що він повинен надавати їй матеріальну допомогу на утримання.
Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн щомісячно, до досягнення дітьми трирічного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду.  
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення 
Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2024 року позов задоволено частково. 
Вирішено стягувати з ОСОБА_2 кошти на утримання ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі 1 500 грн щомісячно, до досягнення дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , віку трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на надання професійної правничої допомоги в сумі 1 000 грн. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів (коштів) на утримання дружини, суд виходив з того, що відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, інших видів доходів, крім пенсії – не має. А тому виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд зробив висновок, що позов необхідно задовольнити частково і стягнути з відповідача аліменти (коштів) на утримання дружину до досягнення дітьми трьохрічного віку у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн, щомісячно.  
Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги зазнає, що незважаючи на те, що відповідач є особою з інвалідністю другої групи, він займається ремонтом автомобілів без відкриття підприємницької діяльності, отримує високі доходи, які дозволяють йому сплачувати кошти на її утримання на час знаходження у відпустці по догляду за дітьми. Після ухвалення судом рішення, відповідач 01 лютого 2024 року зареєструвався як підприємець. Вона отримує щомісячну одноразову допомогу від держави, якої не вистачає на проживання. Крім того, донька ОСОБА_6 потребує додаткових витрат на лікування, діагностику, консультації та відвідування клініки.
Позиція інших учасників справи
Відзив на апеляційну скаргу не подано. Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Позиція Івано-Франківського апеляційного суду
Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи категорію справи та ціну позову, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Фактичні обставини справи
Суд першої інстанції встановив, що сторони з 22 вересня 2022 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.
У шлюбі у сторін народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти проживають із позивачкою, що підтверджується довідкою та актом обстеження матеріально-побутових умов від 15 листопада 2023 року.
Відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю за загальним захворюванням, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 11 квітня 2023 року. 
Згідно з довідкою Головного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповідач у грудні 2023 року отримав пенсію в розмірі 2 093 грн. 
Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).
Згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.
Згідно з частинами другою та четвертою статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною п`ятою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на її утримання до досягнення дітьми трирічного віку, суд першої інстанції, із урахуванням вказаних норм матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини у розмірі 1 500,00 грн.
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач займається ремонтом автомобілів без відкриття підприємницької діяльності і отримує високі доходи є голослівними та не підтверджуються будь-якими доказами.
Твердження апелянтки про те, що після ухвалення судом рішення, відповідач 01 лютого 2024 року зареєструвався як підприємець, не доводить наявність у відповідача доходу від підприємницької діяльності. 
При цьому колегія суддів враховує, що відповідно до положень частини третьої статті 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні. А отже, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 09 травня 2024 року.

Суддя-доповідач                                                                Л. В. Василишин 
Судді:                                                                                Є. Є. Мальцева
       І. О. Максюта