ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
16 травня 2024 року
м. Київ
Справа № 9901/107/19
Провадження № 11-47заі24
Велика Палата Верховного Суду у складі:
головуючого Уркевича В. Ю.,
судді-доповідача Кривенди О. В., 
суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Воробйової І. А., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Короля В. В., Мазура М. В.,  Пількова К. М., Погрібного С. О., Ступак О. В., Ткача І. В., Ткачука О. С., Усенко Є. А., Шевцової Н. В.,
за участю секретаря судового засідання Іванової Н. П.,
позивачки ОСОБА_1.,
представника Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Леошка Д. Д.,
розглянула у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 лютого 2024 року (суддя-доповідач Васильєва І. А., судді Бившева Л. І., Гімон М. М., Пасічник С. С., Хохуляк В. В.) в адміністративний справі за її позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС, Комісія) про визнання протиправним та скасування рішення і
ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст та обґрунтування наведених у позовній заяві вимог
1. У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду як суду першої інстанції з адміністративним позовом до ВККС, Громадської ради міжнародних експертів (далі - ГРМЕ, Рада), в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення загальних зборів членів ГРМЕ, оформлене протоколом від 11 січня 2019 року № 9, щодо скликання спеціального спільного засідання для встановлення відповідності ОСОБА_1 критеріям, викладеним у частині четвертій статті 8 Закону України від 07 червня 2018 року № 2447-VІІІ «Про Вищий антикорупційний суд» (далі - Закон № 2447-VІІІ);
- визнати протиправним та скасувати рішення спеціального спільного засідання ВККС та ГРМЕ від 23 січня 2019 року № 83/вс-19 (далі - Спірне рішення), відповідно до якого рішення про те, що кандидат на посаду судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 відповідає критеріям, визначеним статтею 8 Закону 
№ 2447-VІІІ, не набрало установленої цією статтею кількості голосів, а ОСОБА_1 визнано такою, що припинила участь в оголошеному Комісією 02 серпня 2018 року конкурсі на посаду судді Вищого антикорупційного суду.
2. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що під час доповіді члена Ради на спеціальному спільному засіданні була представлена інформація, що була відсутня в інформаційній записці та в запитаннях ГРМЕ, які надсилалися на її адресу 05 січня 2019 року. На думку позивачки, доводи, наведені нею в письмових поясненнях та доданих до них документах (які 10 та 16 січня 2019 року надсилались на адресу ГРМЕ та ВККС), не були взяті до уваги членами ГРМЕ та ВККС, доповідь члена ГРМЕ містила викривлену та недостовірну інформацію, яка не відповідала матеріалам досьє, що в сукупності викликало у позивачки сумніви в тому, що члени ГРМЕ ознайомилися з надісланими нею письмовими поясненнями. Посилалася позивачка і на те, що розповсюдження безпідставної і необґрунтованої інформації в оскаржуваному рішенні щодо неї в частині сумнівів ВККС та Ради у її доброчесності може мати негативні наслідки для її подальшої кар`єри.
3. У позові йшлося і про розбіжності у висновку за результатами проведеної Національним агентством з питань запобігання корупції спеціальної перевірки щодо достовірності відомостей, зазначених у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік. Вважаючи, що рішення ВККС прийнято з порушенням процедури та визначених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) критеріїв для його прийняття, просила позов задовольнити.
Позиція відповідача
4. ВККС просила відмовити у задоволенні позову та посилалася на те, що з наведених ОСОБА_1 підстав для скасування рішення Комісії від 23 січня 2019 року № 83/вс-19 вбачається, що вона фактично не погоджується з питаннями, які викликали сумнів щодо її відповідності критерію доброчесності, внаслідок чого за особистим переконанням більшості членів від спільного складу Комісії та Ради прийнято Спірне рішення. Проте, враховуючи вимоги Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) та Закону № 2447-VIII, суд не наділений повноваженнями визначати питання для оцінювання відповідності кандидатів на посади суддів Вищого антикорупційного суду критеріям доброчесності (моралі, чесності, непідкупності), у тому числі й щодо законності джерел походження майна, відповідності рівня життя кандидата або членів його сім`ї задекларованим доходам, відповідності способу життя кандидата його статусу, наявності знань та практичних навичок для розгляду справ, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
5. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року відмовлено в залученні ГРМЕ як відповідача за вказаним позовом у частині вимог про визнання протиправним і скасування рішення спеціального спільного засідання ВККС та Ради від 23 січня 2019 року та відмовлено у відкритті провадження у справі в частині вимог, пред`явлених до ГРМЕ про визнання протиправним та скасування рішення загальних зборів членів Ради, оформленого протоколом від 11 січня 2019 року № 9.
6. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року закрито провадження в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року про незалучення ГРМЕ як відповідача в адміністративній справі, оскільки статтею 294 КАС України не передбачено можливості апеляційного оскарження окремо від рішення суду ухвали суду першої інстанції про незалучення особи як відповідача в адміністративній справі. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали від 06 березня 2019 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі в частині вимог про визнання протиправним і скасування рішення загальних зборів членів ГРМЕ, оформленого протоколом від 11 січня 2019 року № 9, залишено без задоволення, а ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у вказаній частині - без змін.
7. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 14 лютого 2024 року в задоволенні позову відмовив.
8. Своє рішення мотивував тим, що рішення ВККС та ГРМЕ від 23 січня 2019 року № 83/вс-19 містить посилання на врахування інформаційної записки про кандидата, а також наданих кандидатом усних та письмових пояснень. Однак під час спеціального засідання пояснення ОСОБА_1 не узгоджувались з інформацією щодо кандидата, наявною у ВККС та утвореній при ній ГРМЕ, та викликали сумніви щодо підтвердження доходів та витрат на придбання квартир, будинків та майна (зокрема, в сукупності спільного доходу позивачки та її чоловіка до розірвання шлюбу). Ураховуючи викладене, за результатами спеціального спільного засідання у членів Комісії та Ради лишився обґрунтований сумнів щодо відповідності ОСОБА_1 критеріям, передбаченим частиною четвертою статті 8 Закону № 2447-VІІІ, та за результатами голосування прийнято рішення про те, що вона не набрала достатньої кількості голосів та припинила участь у конкурсі на посаду судді Вищого антикорупційного суду.
9. Отже, як зазначив суд першої інстанції, Спірне рішення містить посилання на визначені законом мотиви його ухвалення, з яких ВККС та утворена при ній ГРМЕ дійшли висновків про припинення участі позивачки у конкурсі на посаду судді Вищого антикорупційного суду, що свідчить про відсутність передбачених пунктом 4 частини третьої статті 88 Закону № 1402-VIII підстав для скасування Спірного рішення.
10. Також суд першої інстанції зазначив, що наведені позивачкою підстави для скасування Спірного рішення фактично свідчать про перегляд судом мотивів цього рішення в частині оцінки законності джерел походження її майна, відповідності рівня життя кандидата або членів його сім`ї задекларованим доходам, відповідності способу життя кандидата. Проте перегляд мотивів Спірного рішення і їх виклад інакшим змістом, аніж оцінено та зазначено в цьому рішенні, свідчило б про втручання суду у здійснення ВККС дискреційних повноважень під час проходження конкурсних процедур.
11. Відповідно до вимог Закону № 1402-VIIІ та Закону № 2447-VIIІ суд не наділений повноваженнями визначати питання для оцінювання відповідності кандидатів на посади суддів Вищого антикорупційного суду критеріям доброчесності (моралі, чесності, непідкупності), у тому числі й щодо законності джерел походження майна, відповідності рівня життя кандидата або членів його сім`ї задекларованим доходам, відповідності способу життя кандидата його статусу, наявності знань та практичних навичок для розгляду справ, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду. Таким спеціальним органом є ВККС за участю ГРМЕ, а отже, їх повноваження щодо вирішення питання відповідності кандидата такому критерію є дискреційними та знаходяться в межах їх виключної компетенції. 
12. До того ж суд першої інстанції зазначив, що, оцінюючи дії ВККС щодо прийняття оскаржуваного рішення, в умовах, коли законодавець не визначив критеріїв оцінювання таких загальних категорій, як «доброчесність» і «суспільна довіра», оцінювання завжди має суб`єктивний характер. За таких обставин вирішальним є особисте переконання кожного члена ВККС та ГРМЕ, яке зрештою є визначальним при голосуванні. Достатньо наявності конкретної інформації, яка з урахуванням наданих кандидатом пояснень та аргументів (які не сприйняті як переконливі) не спростовує уявлення (сприйняття) визначених законом осіб щодо відповідності кандидата цим критеріям. Аналогічна правова позиція, як зазначив суд першої інстанції, була викладена раніше в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року у справі № 9901/66/19.
13.Отже, за наслідками розгляду справи Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що в межах цього спору відсутній об`єкт судового захисту: в умовах, коли конкурсна процедура закінчена, рішення не порушує прав позивачки, не змінює їх обсяг, не припиняє їх, як і не покладає на неї додаткових обов`язків. Обраний позивачкою такий спосіб захисту, як скасування Спірного рішення жодним чином не відновить її права, про порушення яких вона стверджує (порушення права на належну правову процедуру і доступ до професії). Задоволення ж моральних потреб особи (зокрема, відновлення репутаційних втрат) не є завданням адміністративного судочинства. Рішення ВККС та ГРМЕ від 23 січня 2019 року № 83/вс-19 прийнято в межах чітко визначеного конкурсу з метою оцінки кандидата в короткий період конкурсної процедури, тому не може мати юридичного значення та негативно вплинути на проходження кандидатом інших процедур, пов`язаних з його професійною кар`єрою або участю в інших конкурсах.
14. Відтак обставини та висновки про невідповідність або наявність обґрунтованих сумнівів щодо відповідності особи станом на конкретний момент певним особливим спеціальним вимогам, які ставляться до неї як кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду, викладені в Спірному рішенні, ухваленому за результатами проведеного оцінювання, не мають преюдиційного характеру під час майбутньої участі цієї особи в інших оцінюваннях, відборах, конкурсах тощо. Спірне рішення не може впливати на гарантії справедливого процесу проведення компетентним органом відбору, конкурсу, оцінювання тощо, у якому особа братиме участь у майбутньому, як і не позбавляє права на ефективні засоби правового захисту у випадку його порушення цим органом.
15. На підставі викладеного, враховуючи відсутність передбачених частиною третьою статті 88 Закону № 1402-VIII підстав для скасування Спірного рішення спеціального спільного засідання ВККС та ГРМЕ від 23 січня 2019 року № 83/вс-19, ухваленого за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Установлені судом першої інстанції обставини справи
16. Рішенням ВККС від 02 серпня 2018 року № 186/зп-18 оголошено конкурс на зайняття 39 вакантних посад суддів Вищого антикорупційного суду, з яких 27 посад суддів до Вищого антикорупційного суду та 12 посад суддів до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
17. ОСОБА_1 звернулася до ВККС із заявою про допуск до участі у конкурсі на зайняття вакантної посади судді Вищого антикорупційного суду та проведення стосовно неї кваліфікаційного оцінювання для підтвердження здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді та 16 жовтня 2018 року була допущена Комісією до проходження кваліфікаційного оцінювання для участі у конкурсі на зайняття вакантних посад суддів Вищого антикорупційного суду, про що ВККС прийнято відповідне рішення № 134/вс-18.
18. Рішенням Комісії від 27 грудня 2018 року № 325/зп-18 ОСОБА_1 допущена до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди» в межах оголошеного 02 серпня 2018 року конкурсу до Вищого антикорупційного суду.
19. 13 грудня 2018 року Комісія передала ГРМЕ копії досьє 153 кандидатів на посади суддів Вищого антикорупційного суду та Апеляційної палати цього ж суду, зокрема й копію досьє кандидата ОСОБА_1 , яка надала згоду ГРМЕ на повний і безпосередній доступ до матеріалів її досьє.
20. Відповідно до статті 8 Закону № 2447-VIII та підпункту 4.11.5 пункту 4.11 розділу IV Регламенту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, затвердженого рішенням Комісії від 13 жовтня 2016 року № 81/зп-16 (далі - Регламент), ГРМЕ ініційовано розгляд питання відповідності кандидата на посаду судді ОСОБА_1 критеріям, визначеним частиною четвертою статті 8 Закону № 2447-VIII, на спеціальному спільному засіданні шляхом подання до Комісії відповідного повідомлення, яке містить, зокрема, інформаційну записку про кандидата.
21. В інформаційній записці ГРМЕ наведено обставини, які викликають обґрунтований сумнів щодо відповідності кандидата критеріям, передбаченим частиною четвертою статті 8 Закону № 2447-VIII, а саме: законності джерел походження майна, відповідності рівня життя кандидата та членів її сім`ї задекларованим доходам.
22. За результатами спільного спеціального засідання, заслухавши доповідача -  члена Ради, кандидата на посаду судді, дослідивши інформаційну записку про кандидата, надані нею усні та письмові пояснення, інші обставини, обговорені під час засідання, у членів Комісії та Ради лишився обґрунтований сумнів щодо відповідності ОСОБА_1 критеріям, передбаченим частиною четвертою статті 8 Закону № 2447-VIII. Наведений сумнів полягав у тому, що під час спеціального спільного засідання ОСОБА_1 не змогла пояснити, яким чином фінансово утримує себе, двох неповнолітніх дітей та матір, отримуючи мінімальну заробітну плату; не надала задовільного пояснення щодо походження коштів на придбання майна у період з 2001 по 2013 роки; документально не підтвердила, а також не надала суттєвих та вичерпних пояснень щодо придбання квартири, а також іншого майна; не змогла пояснити витрати на подорожі у 2017 та 2018 роках, які не узгодились з інформацією про виплату колишнім чоловіком заборгованості по аліментах лише у 2018 році. За висновком Комісії, підрахунки спільного доходу позивачки та її чоловіка до розірвання шлюбу у 2016 році не покривають навіть логічних витрат на утримання сім`ї, а й поготів, не пояснюють можливості придбати таку значну кількість задекларованого майна та накопичити зазначені вище заощадження.
23. За результатами голосування 23 січня 2019 року на спеціальному спільному засіданні ВККС та ГРМЕ прийнято рішення № 83/вс-19, відповідно до якого рішення про те, що кандидат на посаду судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 відповідає критеріям, визначеним статтею 8 Закону № 2447-VIII, не набрало установленої цією статтею кількості голосів, та визнано ОСОБА_1 такою, що припинила участь в оголошеному Комісією 02 серпня 2018 року конкурсі на посаду судді Вищого антикорупційного суду.
24. Позивачка не погодилася із цим рішенням та звернулася до суду.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
25. 11 березня 2024 року до Великої Палати Верховного Суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , у якій вона просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позов. 
26. ОСОБА_1 вважає, що рішення про винесення її кандидатури на спеціальне спільне засідання ВККС та ГРМЕ приймалося допоміжним органом ВККС із грубим порушенням встановленого законодавством порядку, необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, небезсторонньо (упереджено), недобросовісно, нерозсудливо, без дотримання принципу рівності перед законом (порівняно з іншими кандидатами), непропорційно, тобто без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. Тому рішення ГРМЕ, оформлене протоколом № 9 від 11 січня 2019 року загальних зборів членів ГРМЕ, щодо скликання спеціального спільного засідання для встановлення відповідності ОСОБА_1 критеріям, викладеним у частині четвертій статті 8 Закону № 2447-VIII, є протиправним.
27. В апеляційній скарзі йдеться і про те, що на спеціальному спільному засіданні ГРМЕ та ВККС доповідь члена ГРМЕ М. Лазарової -Трайковської містила дані,  яких взагалі не було в інформаційній записці, підготовленій сером ОСОБА_2, поданій до ВККС разом із протоколом ГРМЕ № 9 від 11 січня 2019 року. Викладені у доповіді питання не надсилались їй (позивачці) разом із питаннями ГРМЕ для можливості надання пояснень, підтвердження чи спростування інформації, що відповідно є порушенням права, наданого кандидату частиною п`ятою статті 74 Закону № 1402-VIII.
28. Натомість зі змісту доповіді члена ГРМЕ на спеціальному спільному засіданні вбачається, що фактично жодний довід із наведених позивачкою у письмових поясненнях, які 10 та 16 січня 2019 року надсилались на адресу ГРМЕ та ВККС, не був взятий до уваги та взагалі не досліджувався ГРМЕ. Представлена доповідь містила викривлену та недостовірну інформацію, яка не відповідає матеріалам досьє та спростовується наданими позивачкою поясненнями та документами.
29. Посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі також на те, що частина поставлених на спеціальному спільному засіданні додаткових запитань стосувались виключно її особистого життя, зокрема відносин з колишнім чоловіком, що є неприпустимим втручанням в особисте і сімейне життя і жодним чином не стосується критеріїв, визначених частиною четвертою статті 8 Закону № 2447-VIII. Було розповсюджено інформацію, зокрема, щодо її звернень до поліції зі скаргами та заявами на свого колишнього чоловіка, зміст цих звернень, вона була вимушена відповідати на питання щодо результатів їх розгляду та взаємовідносин у родині.  
30. Зазначає, що на засіданні ГРМЕ 11 січня 2019 року троє із шести членів ГРМЕ перебували поза межами України і не були ознайомлені з її поясненнями, що, на думку позивачки, свідчить про необ`єктивне та упереджене ставлення до неї. На засіданні всупереч пункту 3 частини ІV Регламенту ГРМЕ, затвердженому рішенням ГРМЕ від 04 січня 2019 року, не було представлено інформаційної записки ГРМЕ її членом. Крім того, така записка не була надіслана їй, як іншим кандидатам, разом із запрошенням на спеціальне спільне засідання. У матеріалах досьє також відсутня інформаційна записка ГРМЕ та немає наданих позивачкою пояснень з додатками від 10 січня 2019 року та додаткових пояснень від 16 січня 2019 року. Лише 21 січня 2019 року, перед самим спеціальним спільним засіданням, позивачці на електронну пошту було надіслано інформаційну записку. Проте ця інформаційна записка за змістом різниться із запискою, яка була представлена на спеціальному спільному засіданні членом ГРМЕ Мір`яною Лазаровою-Трайковською.
31. Скаржиться ОСОБА_1 і на те, що викладені в Спірному рішенні висновки щодо сумніву ВККС та ГРМЕ в законності джерел походження належного їй майна, можливості відповідно до задекларованих доходів утримувати себе, двох неповнолітніх дітей, матір та подорожувати є голослівними, відверто несправедливими та упередженими.   
32. Твердить, що оскаржуване рішення є неналежно вмотивованим, свавільним (довільним), нераціональним, не підтвердженим доказами та помилковим щодо юридичних фактів, необ`єктивним та явно несправедливим. ОСОБА_1 вважає, що має право бути виправданою перед необмеженим колом осіб, в очах яких внаслідок прийняття оскаржуваного рішення виникають сумніви щодо її доброчесності, що безпосередньо впливає на її подальшу кар`єру та репутацію.
Доводи ВККС, викладені у відзиві на апеляційну скаргу 
33. У відзиві на апеляційну скаргу ВККС посилається на відсутність передбачених частиною третьою статті 88 Закону № 1402-VІІІ підстав для скасування рішення спеціального спільного засідання ВККС та ГРМЕ від 23 січня 2019 року № 83/вс-9, ухваленого за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання.
34. На думку Комісії, суд першої інстанції  повно та всебічно дослідив обставини спірних правовідносин, надав оцінку всім аргументам учасників справи та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.
35. У відзиві йдеться про те, що висновки про невідповідність або наявність обґрунтованих сумнівів щодо відповідності особи станом на конкретний момент певним особливим спеціальним вимогам, які ставляться до неї як кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду, викладені в Спірному рішенні, ухваленому за результатами проведеного оцінювання, не мають преюдиційного характеру під час майбутньої участі цієї особи в інших оцінюваннях, відборах, конкурсах тощо. Спірне рішення не може впливати на гарантії справедливого процесу проведення компетентним органом відбору, конкурсу, оцінювання тощо, у якому особа братиме участь у майбутньому, як і не позбавляє права на ефективні засоби правового захисту у випадку його порушення цим органом.
36. Йдеться у відзиві й про те, що Спірне рішення прийнято в межах чітко визначеного конкурсу з метою оцінки кандидата в короткий період конкурсної процедури, відтак воно не може негативно вплинути на проходження кандидатом інших процедур, пов`язаних із його професійною кар`єрою або участю в інших конкурсах.
37. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду - без змін.
Рух апеляційної скарги
38. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 18 березня 2024 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 лютого 2024 року, а ухвалою від 24 квітня 2024 року призначила справу до розгляду в судовому засіданні.             
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
39. Дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача у справі та пояснення сторін, Велика Палата Верховного Суду виходить з таких міркувань.
40. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
41. 14 червня 2018 року набрав чинності Закон № 2447-VIII, який визначає засади організації та діяльності Вищого антикорупційного суду, спеціальні вимоги до суддів цього суду та гарантії їх діяльності.
42. Згідно із частиною першою статті 1 Закону № 2447-VIII Вищий антикорупційний суд є постійно діючим вищим спеціалізованим судом у системі судоустрою України.
43. Частиною першою статті 7 Закону № 2447-VIII визначено, що суддею Вищого антикорупційного суду може бути особа, яка відповідає визначеним Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» вимогам до кандидатів на посаду судді, а також додатковим спеціальним вимогам, встановленим цією статтею.
44. Відповідно до частини другої статті 33 Закону № 1402-VIII суддею Вищого антикорупційного суду може бути особа, яка відповідає вимогам до кандидатів на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у Вищому антикорупційному суді, а також відповідає іншим вимогам, встановленим законом.
45. За правилами, встановленими частиною третьою статті 81 Закону № 1402-VIII, на посаду судді вищого спеціалізованого суду за спеціальною процедурою може бути призначена особа, яка відповідає вимогам до кандидатів на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією, а також відповідає одній із вимог, визначених, зокрема,  частиною другою статті 33 цього Закону.
46. Згідно із частиною одинадцятою статті 79 Закону № 1402-VIII ВККС проводить конкурс на зайняття вакантних посад суддів вищого спеціалізованого суду на основі рейтингу учасників за результатами кваліфікаційного оцінювання.
47. Частинами першою та другою статті 83 Закону № 1402-VIII установлено, що кваліфікаційне оцінювання проводиться ВККС з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями. Критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність.
48. Відповідно до частини першої статті 92 Закону № 1402-VIII ВККС є державним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України.
49. З метою сприяння ВККС у встановленні для цілей кваліфікаційного оцінювання відповідності кандидатів на посади суддів Вищого антикорупційного суду критеріям доброчесності (моралі, чесності, непідкупності), а саме щодо законності джерел походження майна, відповідності рівня життя кандидата або членів його сім`ї задекларованим доходам, відповідності способу життя кандидата його статусу, наявності знань та практичних навичок для розгляду справ, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, утворюється ГРМЕ. Громадська рада доброчесності, що утворена і здійснює діяльність відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», на час діяльності ГРМЕ не залучається до встановлення відповідності кандидатів на посади суддів Вищого антикорупційного суду передбаченим законом критеріям для цілей кваліфікаційного оцінювання (частина четверта статті 8 Закону № 2447-VIII).
50. Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 2447-VIII Рада утворюється строком на шість років Комісією  для сприяння їй у підготовці рішень з питань призначення на посади суддів Вищого антикорупційного суду та є її допоміжним органом.
51. Частиною дев`ятою статті 9 Закону № 2447-VIII визначено, що ГРМЕ: 1) збирає, перевіряє та аналізує інформацію щодо кандидатів на посади суддів Вищого антикорупційного суду; 2) надає ВККС інформацію щодо кандидатів на посади суддів Вищого антикорупційного суду; 3) бере участь у спеціальному спільному засіданні у передбачених цим Законом випадках; 4) вживає заходів до захисту персональних даних, інформації з обмеженим доступом, які стали відомі ГРМЕ, її членам у зв`язку із здійсненням їх повноважень.
52. Згідно із частиною п`ятою статті 8 Закону № 2447-VIII за ініціативою не менше трьох членів Ради питання відповідності будь-якого кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду критеріям, зазначеним в частині четвертій цієї статті, розглядається на спеціальному спільному засіданні ВККС та ГРМЕ. Рішення щодо відповідності такого кандидата цим критеріям ухвалюється більшістю від спільного складу ВККС та членів ГРМЕ, за умови, що за нього проголосували не менше половини членів ГРМЕ. У разі неприйняття такого рішення кандидат вважається таким, що припинив участь у конкурсі. Таке спеціальне спільне засідання проводиться не пізніше ніж на тридцятий день з дня оголошення результатів іспиту, що складається кандидатами для встановлення відповідності кандидата на посаду судді критерію професійної компетентності.
53. За запитом не менше як трьох членів ГРМЕ перед спеціальним спільним засіданням ВККС та ГРМЕ може проводитись попередня співбесіда із кандидатами на посаду судді Вищого антикорупційного суду, у якій повинні взяти участь не менше шести членів Комісії.
54. За змістом підпункту 4.11.5 пункту 4.11 Регламенту не менше як три члени ГРМЕ можуть ініціювати розгляд питання відповідності кандидата критеріям на спеціальному спільному засіданні шляхом подання до Комісії повідомлення про ініціювання спеціального спільного засідання.
55. Комісія визначає дати, час і місце проведення спеціального спільного засідання. Дати і час проведення такого засідання визначаються, зважаючи на розумні і погоджені ГРМЕ та Комісією строки, необхідні для його проведення, ураховуючи установлені законом і рішеннями Комісії строки проведення процедур у межах відповідного конкурсу, зокрема строки проведення спеціального спільного засідання і повідомлення кандидата (підпункт 4.11.5.4 пункту 4.11 Регламенту ВККС).
56. Відповідно до підпункту 4.11.8.2 пункту 4.11 Регламенту ВККС спеціальне спільне засідання проводиться у спільному складі Комісії та ГРМЕ шляхом безпосередньої участі членів Комісії та ГРМЕ у такому засіданні.
57. Розгляд питання відповідності кандидата критеріям на спеціальному спільному засіданні проводиться в такому порядку: 1) доповідь члена ГРМЕ щодо змісту інформаційної записки; 2) пояснення кандидата на посаду судді; 3) за необхідності, постановлення запитань до кандидата членом Комісії і ГРМЕ та надання відповіді кандидатом; 4) обговорення членами Комісії й ГРМЕ питання відповідності кандидата та голосування.
58. Часовий регламент спільного спеціального засідання встановлюється більшістю голосів спільного складу Комісії й ГРМЕ, за умови підтримки цього рішення щонайменше трьома членами ГРМЕ (підпункт 4.11.9 пункту 4.11 Регламенту ВККС).
59. Комісія виконує функції та здійснює повноваження: у пленарному складі; у складі кваліфікаційної палати; у складі палати з питань добору і публічної служби суддів; у складі колегії (пункт 1.3 Регламенту ВККС).
60. Після обговорення інформації про кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду на спеціальному спільному засіданні на голосування виноситься питання лише щодо того, чи відповідає кандидат критеріям, передбаченим частиною четвертою статті 8 Закону № 2447-VIII (підпункт 4.11.10 пункту 4.11 Регламенту ВККС).
61. За змістом підпунктів 4.11.10.3, 4.11.10.4 пункту 4.11 Регламенту ВККС кандидат визнається таким, що відповідає критеріям і продовжує участь у конкурсі, якщо за таке рішення проголосувало не менше ніж дев`ять членів Комісії та три члени ГРМЕ. В іншому випадку, якщо таке рішення не ухвалено, кандидат визнається таким, що не відповідає критеріям і припиняє участь у конкурсі.
62. Відповідно до частини третьої статті 88 Закону № 1402-VIII рішення Комісії, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав:
1) склад членів Комісії, який провів кваліфікаційне оцінювання, не мав повноважень його проводити;
2) рішення не підписано будь-ким зі складу членів Комісії, який провів кваліфікаційне оцінювання;
3) суддя (кандидат на посаду судді) не був належним чином повідомлений про проведення кваліфікаційного оцінювання - якщо було ухвалено рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді з підстав неявки для проходження кваліфікаційного оцінювання;
4) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.
63. Як установив суд першої інстанції, з висновками якого погоджується й Велика Палата Верховного Суду, рішення від 23 січня 2019 року № 83/вс-19 ухвалене повноважним складом ВККС та ГРМЕ і підписано усіма членами спеціального спільного засідання, які брали участь в його ухваленні. ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про проведення кваліфікаційного оцінювання та особисто брала в ньому участь, що свідчить про відсутність передбачених пунктами 1-3 частини третьої статті 88 Закону № 1402-VІІІ обов`язкових підстав для його скасування. Крім того, суд з`ясував,  що Спірне рішення містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення та мотиви, з яких Комісія дійшла відповідних висновків. 
64. Суд ретельно проаналізував мотиви Спірного рішення щодо законності джерел походження належного позивачці майна, можливості відповідно до задекларованих доходів утримувати себе, двох неповнолітніх дітей, матір та подорожувати, а також пояснення ОСОБА_1 , які, на її думку, спростовують твердження, викладені у Спірному рішенні.
65. Суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив, що пояснення ОСОБА_1 під час спільного засідання не узгоджувалися з інформацією, наявною щодо неї у ВККС та ГРМЕ, і викликали сумніви стосовно підтвердження доходів та витрат на придбання квартир, будинків та іншого майна.     
66. Суд слушно зауважив, що наведені позивачкою підстави для скасування Спірного рішення фактично свідчать про наміри переглянути мотиви його ухвалення та надати іншу оцінку встановленим у ньому обставинам, що свідчило б про втручання суду у здійснення Комісією дискреційних повноважень під час проведення конкурсних процедур.
67. Повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, зважаючи на те, що рішення про відповідність ОСОБА_1  критеріям, визначеним статтею 8 Закону 
№ 2447-VIII, не набрало установленої цією статтею кількості голосів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову. 
68. Велика Палата Верховного Суду не може погодитися з доводами апеляційної скарги щодо процедурних порушень, допущених, на думку ОСОБА_1 , Радою, виходячи з такого. 
69. Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2019 року відмовлено у залученні ГРМЕ як відповідача у справі, що розглядається, та у відкритті провадження в частині визнання протиправним і скасування рішення загальних зборів членів ГРМЕ, оформленого протоколом від 11 січня 2019 року № 9.
70. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року  закрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 щодо незалучення у справу ГРМЕ як відповідача.
71. Цією ж постановою залишено без змін ухвалу Верховного Суду від 06 березня 2019 року про відмову у відкритті провадження в частині  визнання протиправним і скасування рішення загальних зборів членів Ради, оформленого протоколом від 11 січня 2019 року № 9. Погоджуючись із висновками суду першої інстанції, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що зазначене рішення не порушує прав, свобод і інтересів ОСОБА_1 , а тому належним способом захисту порушеного, на її думку права, є скасування рішення, ухваленого 23 січня 2019 року на спеціальному спільному засіданні ВККС та ГРМЕ, яким було припинено участь позивачки в конкурсі на посаду судді Вищого антикорупційного суду.
72. Отже, оскільки Рада як допоміжний орган ВККС не є учасником справи, її рішення, оформлене протоколом від 11 січня 2019 року № 9, не порушує прав ОСОБА_1 і не є предметом оскарження в справі, суд не наділений повноваженнями оцінювати дії цього органу щодо проведення загальних зборів його членів та рішення, ухвалені на цих зборах. 
73. Дані, які містилися в доповіді члена ГРМЕ Лазарової-Трайковської М. та підготовленій сером ОСОБА_2 інформаційній записці щодо ОСОБА_1 , були предметом ретельної перевірки на спеціальному спільному засіданні ВККС та ГРМЕ, яке відбулося 23 січня 2019 року за участю позивачки. Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 надала як письмові, так і усні пояснення стосовно усіх обставин, які викликали обґрунтований сумнів щодо її відповідності критеріям, передбаченим частиною четвертою статті 8 Закону № 2447-VIII. Усім зазначеним поясненням  була дана оцінка у Спірному рішенні, крім того, позивачка не була обмежена в праві ознайомлюватися з інформацією щодо себе як до спеціального спільного засідання ВККС та ГРМЕ, так і під час його проведення.  Тому доводи апеляційної скарги в цій частині Велика Палата Верховного Суду вважає необґрунтованими.
74. Не може погодитися Велика Палата Верховного Суду і з доводами апеляційної скарги про те, що частина поставлених на спеціальному спільному засіданні додаткових запитань, які стосувались відносин ОСОБА_1 з колишнім чоловіком, є неприпустимим втручанням в її особисте і сімейне життя.   
75. Так, відповідно до вимог законів  № 1402-VIII та  № 2447-VIII суд не наділений повноваженнями визначати питання для оцінювання відповідності кандидатів на посади суддів Вищого антикорупційного суду критеріям доброчесності (моралі, чесності, непідкупності), у тому числі й щодо законності джерел походження майна, відповідності рівня життя кандидата або членів його сім`ї задекларованим доходам, відповідності способу життя кандидата його статусу, наявності знань та практичних навичок для розгляду справ, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду. Таким спеціальним органом є ВККС за участю ГРМЕ, а отже, їх повноваження щодо вирішення питання відповідності кандидата такому критерію є дискреційними та перебувають у межах їх виключної компетенції. 
76. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 9901/88/19.
77. Доводи апеляційної скарги про те, що члени Ради не були ознайомлені з поясненнями ОСОБА_1 спростовуються дослідженими судом першої інстанції відеозаписами засідання ГРМЕ від 11 січня 2019 року та спеціального спільного засідання ВККС та ГРМЕ від 23 січня 2019 року. Крім того, зміст пояснень позивачки та їх оцінка наведені у Спірному рішенні, яке підписане усіма членами ГРМЕ.    
78. Відповідаючи на доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що викладені у Спірному рішенні висновки ВККС та ГРМЕ щодо законності джерел походження належного їй майна, можливості відповідно до задекларованих доходів утримувати себе, двох неповнолітніх дітей, матір та подорожувати є голослівними, відверто несправедливими та упередженими, Велика Палата Верховного Суду виходить з такого. 
79. Як правильно зазначив суд першої інстанції, в умовах, коли законодавець не визначив критеріїв оцінювання таких загальних категорій, як «доброчесність» і «суспільна довіра», оцінювання завжди має суб`єктивний характер. За таких обставин вирішальним є особисте переконання кожного члена ВККС та ГРМЕ, яке зрештою є визначальним при голосуванні. Достатньо наявності конкретної інформації, яка з урахуванням наданих кандидатом пояснень та аргументів (які не сприйняті як переконливі), не спростовує уявлення (сприйняття) визначених законом осіб щодо відповідності кандидата цим критеріям.
80. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 жовтня 2019 року у справі № 9901/66/19.
81. З матеріалів справи вбачається, що Спірне рішення містить мотиви його ухвалення, згідно з якими за результатами спеціального спільного засідання у членів ВККС та ГРМЕ залишився обґрунтований сумнів щодо відповідності ОСОБА_1 критеріям, передбаченим частиною четвертою статті 8 Закону № 2447-VIII.
82. Як зазначалося вище, перегляд цих мотивів чи виклад їх іншим змістом свідчив би про втручання суду в дискреційні повноваження органів, які відповідно до закону здійснюють конкурс на зайняття посади судді Вищого антикорупційного суду.             
83. Також варто зауважити, що наявність у членів ВККС та ГРМЕ під час проведення конкурсних процедур сумніву щодо відповідності ОСОБА_1 певним особливим вимогам, які ставляться до кандидатів на посаду судді Вищого антикорупційного суду, та припинення її участі у конкурсі не можуть мати преюдиційного значення та негативно впливати на репутацію та подальшу кар`єру позивачки. Тому доводи апеляційної скарги і в цій частині є необґрунтованими. 
84. Інші міркування і твердження, які містить апеляційна скарга, не спростовують правильності висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених в оскаржуваному рішенні.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
85. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
86. За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
87. Отже, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 лютого 2024 року - без змін.
Керуючись статтями 266, 308, 310, 315, 316, 322, 325 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення. 
2. Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 лютого 2024 року у справі № 9901/107/19залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                               В. Ю. Уркевич
Суддя-доповідач                                                                                     О. В. Кривенда 
Судді:                                    О. О. Банасько                                           К. М. Пільков
О. Л. Булейко                                             С. О. Погрібний
І. А. Воробйова                                           О. В. Ступак 
М. І. Гриців                                                  І. В. Ткач
Ж. М. Єленіна                                            О. С. Ткачук 
І. В. Желєзний                                            Є. А. Усенко
В. В. Король                                                Н. В. Шевцова
М. В. Мазур