УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
24 червня 2024 року
м. Київ
справа № 182/5111/21
провадження № 51 - 3134 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, 
встановив:
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області  від 29 квітня 2024 року зупинено судове провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 до його звільнення з військової служби, судове провадження продовжено стосовно ОСОБА_7 .. У задоволенні клопотання представника потерпілої ОСОБА_5 про стягнення застави ОСОБА_6 в дохід держави відмовлено. 
Не погодившись із ухвалою місцевого суду, представник потерпілої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника потерпілої на зазначену ухвалу місцевого суду.
Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, представник потерпілої звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просить його скасувати. 
Перевіривши касаційну скаргу та копію судового рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
За приписами ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Як убачається зі змісту ухвали Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2024 року, представник потерпілої подав апеляційну скаргу на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області  від 29 квітня 2024 року, якою зупинено судове провадження стосовно ОСОБА_6 до його звільнення з військової служби, судове провадження продовжено стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 та відмовлено у задоволенні клопотання представника потерпілої про стягнення застави в дохід держави.
Тобто, представник потерпілого оскаржив в апеляційному порядку судове рішення, яке оскарженню не підлягає, тому, керуючись вимогами ч. 4 ст. 399 КПК, суд постановив рішення про відмову у відкритті провадження.
Враховуючи наведене, апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому Суд не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою представника потерпілої слід відмовити.  
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_8                                             ОСОБА_2                                     ОСОБА_3