ПОСТАНОВА 
Іменем України

07 травня 2024 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 385/1950/23
провадження № 22-ц/4809/576/24 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),
судді -Дуковський О.Л., Письменний О.А.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Універсал Банк»;
відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2023 року (суддя А.М.Гришак),-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2023 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що "Monobank" - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень.

Онбординг (встановлення ділових відносин з клієнтом) відбувається шляхом: верифікації клієнта очно на точці видачі; верифікація клієнта очно у відділенні банку; верифікація клієнта очно співробітником служби доставки Банку у зручному для клієнта місці; верифікація клієнта очно кредитним агентом у точці.

05.08.2021 ОСОБА_1 встановив мобільний додаток monobank. Відповідно до п. 1 Розділу 1 «Терміни та визначення» Умов обслуговування рахунків фізичної особи в AT "Універсал Банк", мобільний додаток monobank - сервіс Банку, що дозволяє надавати Клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. Пройшовши реєстрацію та надавши один із пакетів документів відповідач підписав Анкету-заяву та Запевнення Клієнта до договору про надання банківських послуг "Monobank" шляхом застосування цифрового власноручного підпису.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом із Умовами і Правилами обслуговування в AT «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms; тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають Договір про надання банківських послуг.

Пунктом 2 Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг Monobank, відповідач просив встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка на 3,1 % місяць з першого дня користування кредитом.

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 17 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Банк стверджує, що виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, визначених договором.

Позивач зазначає, що станом на 30.07.2023 у відповідача утворилось прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п.5 Розділу II Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язання, а вся заборгованість за кредитом стала простроченою.

30.07.2023 банк направив відповідачу повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, в зв`язку з чим відповідно до п.5.18, 5.19 кредит 02.05.2023 став у формі «на вимогу».

Станом на 08.08.2023 загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ "Універсал Банк" становить 21 076,96 грн, з яких:

- 21 076,93 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);
- 0,00 грн- заборгованість за пенею.
- 0,00 грн - заборгованість за порушення грошового зобов`язання.

Оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання банк звернувся до суду з даним позовом.

Відзиву відповідачем на позовну заяву не подано. 

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2023 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» відмовлено повністю.

       Відмовляючи в задоволенні позову суд зробив висновок про те, що при укладенні договору з відповідачем позивач не дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема, в частині повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. 

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.
Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги АТ «Універсал Банк» задовольнити в повному обсязі. 
Вважає оскаржуване рішення необґрунтованим та таким, що винесене на підставі неповного та необ`єктивного з`ясування обставин справи, а також наявних доказів.
В обґрунтування зазначає, що вирішуючи спір суд першої інстанції не звернув увагу на наведені позивачем обґрунтування про те, що особливістю проекту monobank є укладення договорів в електронній формі та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень.
Скаржник наголошує на тому, що лише шляхом попереднього погодження з Умовами і правилами надання банківських послуг можливий вхід у головне меню застосунку monobank та подальше проведення банківських операцій, у тому числі, отримання кредиту.
Підписуючи Анкету-заяву відповідач  приєднався та був ознайомлений з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», тарифами за карткою Monobank, таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту «Картка Monobank». 
Вказує, що саме Умовами і правилами надання банківських послуг передбачено право банку, на власний розсуд, переглядати ліміт до використання в межах суми ліміту кредитування, що зазначена в договорі. Також банком на суму кредиту нараховуються відсотки.
Враховуючи викладене вважає, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.
До апеляційної скарги банком долучено рух коштів (виписку) по картці ОСОБА_1 (а.с.69-71). 

Рух справи в суді апеляційної інстанції

01 березня 2024 року відкрито провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву, про що постановлено відповідну ухвалу.
04 березня 2024 року закінчено підготовчі дії у справі; постановлено апеляційний розгляд справи здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
       Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано.
Ухвалою суду від 07 травня 2024 року продовжено строк розгляду справи на п`ятнадцять днів. 

Обставини справи встановлені судами 

05.08.2021 ОСОБА_1  підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, згідно якої, як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач отримав кредит у розмірі 17 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок (а.с. 12-14).
Підписуючи анкету-заяву ОСОБА_1 , погодився, що Анкета-заява разом із Умовами і правилами обслуговування в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms; тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають Договір про надання банківських послуг.
Також відповідачем підписано запевнення клієнта до Договору про надання банківських послуг monobank (а.с.15-16).
Банком до матеріалів справи долучено витяг Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank (а.с.17-31), паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с.32-34) та Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача (а.с.34 зворот). 
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором №б/н від 05.08.2021, заборгованість ОСОБА_1  станом на 08.08.2023 становить 21 076,96 грн, яка складається з наступного:
- загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 21 076,96 грн;
- заборгованість за пенею - 0,00 грн.
- заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0,00 грн (а.с.10).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.
За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд зробив висновок про те, що при укладенні договору з відповідачем, позивач не дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема, в частині повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76,77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджується, що звертаючись до суду з позовом, АТ «Універсал Банк» просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 05.08.2021, яка станом на 08.08.2023 становила 21 076, 93 грн, з яких загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 21 076, 93 грн.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовані позовні вимоги, банком було надано до суду першої інстанції письмові докази, зокрема:

1) розрахунок заборгованості за договором № б/н від 05.08.2021 (а. с. 10-11);
2) анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 05.08.2021, яка містить цифровий власноручний підпис відповідача (а. с. 12);
3)запевнення клієнта до Договору про надання банківських послуг monobank (а.с.15-16);
4) витяг з умов і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank (а.с. 17-31);
5) паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а. с. 32-34);
6) таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача (а. с. 34 зворот).

Зі змісту анкети-заяви вбачається, що ОСОБА_1 просив банк відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні на своє ім`я та встановити йому кредитиний ліміт на суму, вказану у Додатку, відповідно до умов Договору.

Так, анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність, проте вона не містить даних про розмір кредитних коштів та не містить відповідних істотних умов кредитного договору.

В анкеті-заяві та всіх інших документах, долучених до позову, не зазначена погоджена сума/ліміт кредиту, про отримання якого сторони дійшли згоди, відсутні відомості про те, що відповідач отримав платіжну картку, строк дії цієї картки.

Матеріали справи не містять доказів, яка саме картка йому видана відповідачеві, а також доказів на підтвердження отримання відповідачем коштів, розмір яких відповідає кредитному ліміту у розмірі, що вказаний в позовній заяві.

При підписанні вказаної анкети-заяви відповідач погодився з тим, що дана анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг.

Однак, надані позивачем Умови,Тарифи,Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту не містять підпису позичальника та вказані документи не підтверджують наявність заборгованості та її розмір.

Апеляційний суд акцентує увагу, що у витязі з Умов і Правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/UNIVERSAL BANK, де міститься основна інформація щодо умов кредитування, прав та обов`язків сторін, відповідальності сторін та ін. вказано, що чинна редакція затверджена Протоколом Правління №49 від 30.11.2022, а набуває чинності з 01.12.2022 (а.с.17). Слушно зауважити, що спірні правовідносини виникли 05.08.2021, проте банком не надано чинної на той час редакції, вказаних Умов і Правил.

Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є доказом розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору на заявлених позивачем умовах.

Сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом банку та не містить відомостей, що надали б можливість суду перевірити, чи видавалися відповідачу кредитні кошти, в зазначеному позивачем розмірі, на який строк, а також, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору від 05.08.2021, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа № 219/1704/17 (провадження № 61-1211св19). 

Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд при розгляді цивільної справи № 200/5647/18 в постанові від 16 вересня 2020 року.

Звертаючись до суду з позовом, АТ «Універсал банк» не надавало, як на підтвердження позовних вимог виписку по рахунку відповідача.

Внаслідок викладеного, апеляційний суд позбавлений можливості перевірити чи виникла вказана позивачем заборгованість саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору.

Лише до апеляційної скарги банком долучено виписку по рахунку ОСОБА_1 , проте в скарзі не міститься клопотання, яким позивач обґрунтував би неможливість подати даний доказ вчасно.

При цьому, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (частина перша статті 83 ЦПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Колегія суддів звертає увагу, що єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких також покладений на учасника справи (у цьому випадку на позивача).

Проте, про наявність таких об`єктивних обставин позивач суду не повідомляв, в апеляційній скарзі на них не посилався та на докази, що їх підтверджують.

Згідно з частиною третьою статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Таким чином, враховуючи, що банк в апеляційній скарзі не заявив клопотання про долучення доказу до матеріалів справи, а також взагалі не мотивував належним чином неможливість подання виписки по рахунку відповідача до суду першої інстанції, він судом апеляційної інстанції, як доказ, не приймається та не оцінюється.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 20 жовтня 2020 року у справі № 756/671/19.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Апеляційний суд враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються як в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення, а рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2023 року, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя         Л. М. Дьомич

Судді О.Л. Дуковський

О.А.Письменний 

: