ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 травня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/22151/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Баранник Н.П.,        
          розглянувши в порядку письмового провадження  в місті Дніпрі  апеляційну скаргу ОСОБА_1     
на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від  28.11.2023, (суддя суду першої інстанції Луніна О.С.), прийняте в порядку спрощеного провадження в місті Дніпрі, в адміністративній справі №160/22151/23   за позовом   ОСОБА_1  до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України  про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :
          30.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
-          визнати протиправною бездіяльність Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо належного проведення медичного обстеження під час проходження військово-лікарської комісії та вчинення дій, пов?язаних з визнанням придатності ОСОБА_1 до військової служби;
-          скасувати протокол № 159 від 09.08.2023 року Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині, що стосується придатності ОСОБА_1 за станом здоров?я до військової служби;
-          визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо постановки ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов?язаних до ІНФОРМАЦІЯ_2 та видання наказу про видачу мобілізаційного розпорядження від 09.08.2023 року;
-          скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов військовозобов?язаних на військову службу під час мобілізації, в частині, що стосується призову по мобілізації ОСОБА_1 , як придатного до військової служби;
-          скасувати мобілізаційне розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.08.2023 року відповідно до якого було проведено призов ОСОБА_1 , під час дії мобілізації, як придатного до військової служби;
-          скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 9 від 09.07.2023 в частині, що стосується призначення та зарахування до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ;
-          зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 виключити зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 військовослужбовця ОСОБА_1 .
Позов мотивовано тим, що 09.08.2023 під час зупинки на блокпосту біля смт. Міжгір`я близько 12 години посадові особи відповідача-1 у примусовому порядку відвезли позивача для проходження військово-лікарської експертизи. Вказана подія відбувалась не за місцем проживання та реєстрації облікових даних позивача у ТЦК, а медичний огляд під час проходження військово-лікарської комісії на придатність до військової служби відбувся не повно та не об`єктивно. Внаслідок вкладеного, мобілізаційне розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.08.2023, яким позивача призвано на військову службу, як придатного до військової служби, він вважає протиправним та просить його скасувати. Також позивач просить визнати протиправним наказ командира ВЧ НОМЕР_2 щодо призначення та зарахування його до списків військової частини та виключити позивача зі списків ВЧ НОМЕР_2 . 
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 28.11.2023 відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову. Також, відповідач зазначає, що протоколи засідань ВЛК і довідки ВЛК, які оформлюються за результатом проходження медичного огляду військовозобов`язаних та визначають ступінь їх придатності до військової служби, а тому є індивідуальними актами, який встановлює відповідні права та обов`язки для апелянта.
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він посилаючись на необгрунтованість доводів скарги просить суд рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга   не  підлягає  задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прописаний за адресою: АДРЕСА_1 .
09.08.2023 року другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 оформлено картку обстеження та медичного огляду військовозобов?язаного для визначення придатності до військової служби ОСОБА_1 , яка містить висновок про придатність до військової служби у ДШВ.
Згідно з протоколом засідань медичної комісії по огляду військовозобов?язаних № НОМЕР_3 ВЛК другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.08.2023 року солдат запасу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при проходженні медичної комісії скарг не висловлював, здоровий. Придатний до військової служби. Зріст 170 см. Вага 80 кг. Придатний до військової служби у ДШВ.
На підставі протоколу № 159 від 09.08.2023 року видно довідку ВЛК № 3379 від 09.08.2023 року, згідно з якою, солдат запасу ОСОБА_1 придатний до військової служби у ДШВ.
09.08.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 видано Військовий квиток серії НОМЕР_4 .
09.08.2023 року наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 159 солдата запасу ОСОБА_1 направлено у розпорядження Військової частини НОМЕР_1 .
Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 19.08.2023 року № 270 солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 .
Вважаючи дії відповідача-1, відповідача-2 щодо проходження медичного обстеження та постановки його на військовий облік, мобілізації та зарахування до списків ВЧ НОМЕР_5 протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що рішення суб?єктів владних повноважень як актів індивідуальної дії реалізовано їх застосуванням, а тому їх оскарження не є належним та ефективним способом захисту права позивача, оскільки їх скасування не може привести до відновлення порушеного права.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
За приписами частини 1 статті 4 Закону України “Про оборону України” від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ (далі Закон № 1932-ХІІ), у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни. 
Згідно із частинами 1 - 3 статті 17 Закону № 1932-ХІІ, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством. Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства.
Закон України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543-ХІІ) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Відповідно до частин 1, 3, 5 статті 22 Закону № 3543-ХІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), громадяни зобов?язані:
з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. 
Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Згідно із частиною 1 статті 1 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” № 2232-ХІІ від 25 березня 2022 року (далі Закон № 2232-ХІІ),     захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно змісту частини 9 статті 1 Закону № 2232-ХІІ, щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;
призовники - особи, приписані до призовних дільниць;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
До видів військової служби, згідно із частиною 6 статті 2 Закону № 2232-ХІІ, відноситься військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Кожен громадянин України, вперше вступаючи на військову службу до Збройних Сил України, інших військових формувань, особисто складає Військову присягу на вірність Українському народу і скріплює її власноручним підписом (частина 12 статті 2 Закону № 2232-ХІІ).
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 24 Закону №2232-ХІІ початком проходження військової служби вважається: день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
За приписами частин 1 - 5 статті 27 Закону №2232-ХІІ у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань. Запас військовозобов`язаних поділяється на першу і другу категорії. До запасу першої категорії належать військовозобов`язані, які проходили військову службу та здобули під час її проходження військово-облікову спеціальність. До запасу другої категорії належать військовозобов`язані, які не здобули військово-облікової спеціальності під час проходження військової служби або не проходили військової служби. Військовозобов`язані, зараховані до запасу другої категорії, у разі здобуття під час перебування в запасі або служби у військовому резерві військово-облікової спеціальності переводяться до запасу першої категорії.
За змістом частини 1 статті 39 Закону № 2232-ХІІ, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.
Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.
Згідно із пунктом 1 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 10 грудня 2008 року № 1153 (далі - Положення № 1153), цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.
За підпунктом 1 пункту 252 Положення № 1153, у разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду: проводиться призов на військову службу військовозобов`язаних і резервістів, за винятком осіб, зазначених у статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, а також прийом громадян на військову службу за контрактом.
Відповідно до положень пункту 253 Положення № 1153, призови на військову службу військовозобов`язаних у воєнний час проводяться територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, а резервістів - командирами військових частин на підставі указів Президента України. Початком проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період є день, визначений статтею 24 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”. 
Про призов громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та призначення на посади командири військових частин інформують територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання (перебування) цих громадян до призову на військову службу та посадову особу, до номенклатури призначення якої належить посада, на яку призначено призваного громадянина. Про призов громадян на військову службу територіальні центри комплектування та соціальної підтримки письмово повідомляють державні органи, підприємства, заклади, установи і організації, в яких зазначені громадяни працювали, навчалися або були зареєстрованими як безробітні
Пунктами 1-4 Указу Президента України № 69/2022, у зв`язку з військовою агресією російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Президентом України постановлено: оголосити та провести загальну мобілізацію (далі - мобілізація); мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва; мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом; призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.
Аналіз вказаних нормативно-правових актів дає підстави для висновку про те, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. У разі збройної агресії проти України Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях. На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, за винятком осіб, зазначених у статті 23 Закону № 3543-ХІІ. Призови на військову службу військовозобов`язаних у воєнний час проводяться територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки. Військова служба за призовом під час мобілізації є видом військової служби, початком проходження якої вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Кожен громадянин України, вперше вступаючи на військову службу до Збройних Сил України, інших військових формувань, особисто складає Військову присягу на вірність Українському народу і скріплює її власноручним підписом.
Відповідно до пункту 8 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 р. № 154, виконання завдання з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, призову громадян на військову службу покладені саме на районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Згідно пункту 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки:
виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку;
організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.
Таким чином, до обов?язків територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належить виявлення призовників, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку, оповіщення призовників про їх виклик до РТЦК та СП для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призову на військову службу і забезпечення здійснення контролю за їх прибуттям. 
Стосовно доводів позивача про незаконне поставлення його обілк, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Відповідно до п. 7 додатку 2 до постанови КМУ №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», призовники зобов`язані особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки, закордонної дипломатичної установи України), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік. 
Згідно з постановою КМУ №154 від 23.02.2022, ТЦК СП відповідно до покадених на них завдань, здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
Як встановлено судом, 09.08.2023 позивача було доставлено до Хустського ТЦК, де запропоновано стати на військовий облік. Після проходження медичного огляду. Позивача було поставлено на військовий обліку в Хустському ТЦК.
Доводи позивача про те, що оскільки його не було знято з обліку в ТЦК в Дніпропетрвоській області, у відповідача не винило права поставити його на облік та проводити медичний огляд, суд вважає необгрунтованими, оскільки під час мобілізації, на особливий період призов на військову службу здійснюється ТЦК незалежно від місця перебування особи на військовому обліку. 
Стосовно неналежного проведення медичного обстеження під час проходження військово-лікарської комісії та визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби,  суд зазначає таке.
09.08.2023 було проведено медичний огляд позивача, та за довідкою ВЛК від 09.08.2023 №3379 встановлено придатність позивача до військової служби. 
Згідно з протоколом №159 від 09.08.2023 засідання медичної комісії по огляду військовозобов`язаних, зокрема, позивача визнано придатним до військової служби у ДШВ, та зазначено, що при проходженні медичної комісії позивач скарг не висловлював, здоровий.     
Згідно з карткою обстеження та медичного огляду від 09.08.2023, позивач на психоневрологічному, наркологічному, дерматовенерологічному диспансерному обліку не знаходиться. Позивач оглянутий терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, ЛОР, дерматовенерологом, психіатром, наркологом. Інформації щодо відбіру аналізу крові та сечи та їх результатів відсутня. Також відсутні відомості щодо проведення позивачу ЕКГ, навпроти графи флюорографія органів грудної клітини містить печатка рентгенкабінету та дата здійснення флюорографії, однак її результати також відсутні.
Відповідно до п.1.1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра Оборони України від 14.08.2008 року №402 (в редакції станом на час проведення медичного огляду), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до розділу III Положення (в редакції станом на час проведення медичного огляду) визначено, що:
медичний огляд військовозобов?язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК Військових комісаріатів (пп.3.1 Положення);
військовозобов?язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення;
кожний військовозобов?язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей (пп. 3.2 Положення);
перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться рентгенологічне (флюорографічне) обстеження органів грудної клітки, загальний аналіз крові, визначаються група крові та резус-належність (особам, у яких немає відповідної відмітки у військовому квитку), ЕКГ, дослідження сечі. Особам, яким більше 40 років, обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор (пп. 3.4 Положення);     
до початку огляду військовий комісаріат на всіх військовозобов?язаних отримує дані із психоневрологічних, протитуберкульозних, шкірно-венеричних диспансерів, наркологічних закладів (на тих, що перебувають на обліку у вказаних диспансерах, закладах, - витяг з історії хвороби), на осіб, що визнані інвалідами, - дані з органів соціального забезпечення, також медичну картку амбулаторного хворого (облікова форма МОЗ України №025) з поліклінік та медико-санітарних частин за місцем проживання, роботи або навчання;
зазначені документи з відомостями із вищевказаних диспансерів (закладів), а на офіцерів і прапорщиків (мічманів) запасу також особові справи Військовий комісаріат до початку огляду подає для вивчення у ВЛК (пп. 3.5 Положення).
Отже під час проведення медичного огляду позивача, відповідачем-2 допущено ряд порушень Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра Оборони України від 14.08.2008 року №402, а саме, не досліджено аналіз крові, не визначено група крові та резус-належність, не досліджено аналіз сечі позивача, не здійснено ЕКГ та відсутні результати флюорографії. 
Крім того, в картці обстеження наявні записи про те, що позивач не перебуває на психоневрологічному, наркологічному, дерматовенерологічному диспансерному обліку.
Водночас, суд зазначити, що час проведення медичного обстеження позивача, а саме 09.08.2023 (враховуючи, що в цей день приблизно о 13:00 позивача було доставлено в РТЦК, проведено медичний огляд, прийнято відповідні рішення та направлено до військової частини), не дає можливості військовому комісаріату отримати на позивача, як військовозобов?язаного, зареєстрованого в м. Дніпро, відомості із психоневрологічних, протитуберкульозних, шкірно-венеричних диспансерів, наркологічних закладів відомості про перебування/не перебування на обліку.
Сукупність виявлених порушень свідчать про те, медичний огляд позивача з метою встановлення придатності до військової служби проведений ВЛК другого ІНФОРМАЦІЯ_2 з порушенням Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.
Згідно з п.2.1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Пунктом 22 Положення передбачено, що дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК).
Пунктом 22.2 Положення унормовано, що книга протоколів засідань військово-лікарської комісії ведеться у всіх ВЛК секретарями цих комісій. Протоколи засідань ВЛК підписуються головою, членами комісії (не менше двох), які брали участь у засіданні, та секретарем комісії у день засідання комісії.
Один примірник Свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК) зберігається як додаток до книги протоколів. У книгу протоколів, у додатковий примірник експертного документа та у медичну карту стаціонарного хворого записується дата та зміст постанови штатної ВЛК.
Штатні ВЛК ведуть книгу протоколів тільки на осіб, які пройшли медичний огляд безпосередньо в цих комісіях, та алфавітний облік розглянутих протягом року свідоцтв про хворобу (довідок ВЛК).
У штатних ВЛК протоколом є також бланк свідоцтва про хворобу, довідки, надіслані для затвердження (контролю) або перегляду постанов, коли текст остаточної постанови підписується головою, членами комісії (не менше двох), які брали участь у засіданні, і секретарем. Особлива думка голови або членів комісії записується на примірнику свідоцтва про хворобу (довідки) або на окремому аркуші, який додається до цього свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК).
Пунктом 22.7 Положення визначено, що постанова ВЛК про придатність військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає.
Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що і протоколи засідань ВЛК і довідки ВЛК є по суті постановами ВЛК, які оформлюються за результатами проходження медичного огляду військовозобов`язаних та визначають ступінь їх придатності до військової служби, а тому є індивідуально-правовим актом, який встановлює відповідні права та обов`язки позивача та певні правові наслідки.
Як видно з матеріалів справи, за результатами проходження ОСОБА_1 медичного огляду, 2-м відповідачем складено довідку ВЛК №09.08.2023 №3380, а також відомості щодо позивача занесені до протоколу засідання медичної комісії №159 від 09.08.2023.     
Позивач, просить суд скасувати протокол № 159 від 09.08.2023 року Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині, що стосується придатності ОСОБА_1 за станом здоров?я до військової служби; визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо постановки ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов?язаних до ІНФОРМАЦІЯ_2 та видання наказу про видачі мобілізаційного розпорядження від 09.08.2023 року; скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов військовозобов?язаних на військову службу під час мобілізації, в частині, що стосується призову по мобілізації ОСОБА_1 , як придатного до військової служби; скасувати мобілізаційне розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.08.2023 року відповідно до якого було проведено призов ОСОБА_1 , під час дії мобілізації, як придатного до військової служби; скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 9 від 09.07.2023 в частині, що стосується призначення та зарахування до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 .
Протокол № 159 від 09.08.2023 року, наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов військовозобов?язаних на військову службу під час мобілізації, в частині, що стосується призову по мобілізації ОСОБА_1 , як придатного до військової служби; мобілізаційне розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.08.2023 року відповідно до якого було проведено призов ОСОБА_1 , під час дії мобілізації, як придатного до військової служби, є актами індивідуальної дії, які вичерпали свою дію виданням наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 9 від 09.07.2023 в частині, що стосується призначення та зарахування позивача до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .
          В свою чергу, видаючи оспорюваний наказ № 9 від 09.07.2023 про зарахування позивача до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , командир військової частини виходив з того, що направляючи особу до військової частини НОМЕР_1 територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснив всі передбачені законом заходи, спрямовані на встановлення наявності/відсутності законних підстав, звільняючих позивача від призову на військову службу. 
Командир ВЧ НОМЕР_1 не мав права не зарахувати позивача до особового складу Військової частини НОМЕР_1 , адже отримав усі передбачені чинним законодавством документи та беззаперечні правові підстави для видання оспорюваного позивачем наказу.     
Суд першої інстанції правильно зазначив, що в разі, якщо позивач на теперішній час не може проходити військову службу за станом здоров`я, то він має право у встановленому порядку ініціювати питання про звільнення з військової служби на підставі відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби.
          В свою чергу, оскаржуваний наказ є актом індивідуальної дії, тобто актом одноразового застосування, станом на час вирішення справи такий вичерпав свою дію внаслідок мобілізації позивача та зарахування його до ВЧ НОМЕР_1 .     
Після видання спірного наказу виникли нові правовідносини проходження військової служби, особливості яких визначаються Законом № 2232-ХІІ та Положенням № 1153/2008. Даними актами законодавства не передбачено звільнення з військової служби шляхом скасування висновків ВЛК, наказів про призов та про призначення до військової частини. Ці акти індивідуальної дії вже реалізовані, а тому їх скасування без прийняття відповідного рішення про звільнення з військової служби не відновить початковий стан і не призведе до захисту прав та інтересів позивача, про які він просить у позові.
Суд наголошує, що аналіз наведених вище законодавчих і підзаконних актів свідчить про те, що військова служба з моменту її початку покладає на її учасників (військовослужбовця та держави) велике коло взаємних прав та обов`язків матеріального, та фінансового забезпечення військовослужбовця, його соціального захисту, виконання ним безпосередньо покладених на нього службових обов`язків та інше.
У питанні скасування акту індивідуальної дії разового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання, Верховний Суд має сталу та послідовну позицію, відповідно до якої такий акт не може бути скасованим після його виконання через порушення гарантій стабільності суспільних відносин та принципу правової визначеності (зокрема, таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 12 травня 2021 року у справі № 9901/286/19, від 8 вересня 2021 року у справі № 816/228/17, Касаційний адміністративний суд у рішеннях від 14 липня 2021 року у справі № 9901/96/21, від 27 жовтня 2022 року у справі № П/9901/97/21).
          З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . 
          Рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування рішення суду – відсутні.
Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 в адміністративній справі № 160/22151/23 – залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник