П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  600/4145/23-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Анісімов Олег Валерійович  
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
09 травня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Сапальової Т.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРІУС ТРАНС АВТО» на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРІУС ТРАНС АВТО» до Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
у червні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СІРІУС ТРАНС АВТО» (далі позивач) звернулося до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач), в якому просило:
- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 06.06.2023 №032059.
В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що відповідачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 06.06.2023 №032059. З вказаною постановою позивач не погоджується та вважає її протиправною.
На думку представника позивача, оскаржувана постанова винесена без наявності в діях підприємства фактів правопорушень, а саме: відповідно до Законів Про автомобільний транспорт, Про дорожній рух, Правил дорожнього руху та Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ від 30.01.2012 року №137 протокол перевірки технічного стану транспортного засобу не є обов`язковим документом, який має бути у водія в наявності в дорозі при здійсненні вантажних перевезень, а тому перевізник не може відповідати за його відсутність у водія на маршруті: на сьогодні законодавство передбачає відповідальність виключно за не проходження такого технічного огляду на підставі ч.3 ст.121 КУпАП з накладенням штрафу 340 грн.; в оскаржуваній постанові не зазначено суті порушення та конкретної норми закону, яка порушена, що підтверджує невстановлення складу правопорушення та унеможливлює притягнення до відповідальності; в порушення пункту 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженого Постановою КМУ №1567 від 08.11.2006 року, оскаржувана постанова винесена не керівником відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області, а тимчасово виконуючим обов`язки за цією посадою, тобто неуповноваженою особою, який діяв з перевищенням повноважень.
З огляду на вищенаведене, представника позивача наголошує на відсутності підстав для застосовування до позивача адміністративно-господарського штрафу з приводу відсутності у водія протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 лютого  2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішення позивач подав апеляційну скаргу. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи та надав неповну оцінку доказам наявним в матеріалах справи.
17 квітня 2024 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті. У поданому відзиві представник апелянта заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги та просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «СІРІУС ТРАНС АВТО» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як юридична особа. Основний вид економічної діяльності – вантажний автомобільний транспорт (49.41).
11.04.2023 року представниками Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті, на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок, направлення на рейдову перевірку від 07.04.2023 року №015528, на автодорозі: М-19 499 + 070 км проведено перевірку належного ТОВ «СІРІУС ТРАНС АВТО» транспортного засобу марки RENUALT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , та напівпричіп бортовий марки SCHWARZMULLER, реєстраційний номер НОМЕР_3 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 , під час надання послуг з перевезення вантажів, згідно товарно-транспортної накладної від 11.04.2023 року № Р7885, під керуванням водія ОСОБА_1 .
За результатами проведеної перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки складено Акт від 11.04.2023 року № 352238 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
В акті наявний запис про те, що водій транспортного засобу з актом ознайомився. Жодних зауважень водієм в акті не зазначено.
Згідно вказаного акту виявлено порушення, передбачене статтею 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме, - під час перевезення вантажів перевізник не забезпечив водія протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу, визначеним ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутній діючий протокол перевірки технічного стану причіпа SCHWARZMULLER, реєстраційний номер НОМЕР_3 .
13.04.2023 року начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті Віталієм Пономаренко оформлено повідомлення №24606/42/24-23, згідно якого ТОВ «СІРІУС ТРАНС АВТО» запрошується на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 16.05.2023 року.
Водночас, 16.05.2023 року директором ТОВ «СІРІУС ТРАНС АВТО» подано до Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області заяву про перенесення розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 06.06.2023 року.
06.06.2023 року Т.в.о. начальник Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті Адріан Бойчук, розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання ТОВ «СІРІУС ТРАНС АВТО», прийняв постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №032059, відповідно до якої за порушення вимог статей 34, 48 Закону України “Про автомобільний транспорт”, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України “Про автомобільний транспорт”, постановлено стягнути з ТОВ «СІРІУС ТРАНС АВТО» адміністративно-господарський штраф на загальну суму 17000,00 грн.
Позивач, не погодившись з прийнятою постановою, звернувся до суду з цим позовом.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Постанова №103).
Згідно пункту 4 Постанови №103 основними завданнями Укртрансбезпеки є: 1) реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті; 2) внесення на розгляд Міністра інфраструктури пропозицій щодо забезпечення формування державної політики з питань безпеки на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; 3) здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; 4) надання у передбачених законом випадках адміністративних послуг у сфері автомобільного, міського електричного, залізничного транспорту.
Так, предметом оскарження у цій справі є постанова Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті за №032059 від 06.06.2023 року про застосування адміністративно-господарського штрафу, яку суд має перевірити на предмет її відповідності критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно статті 3 Закону №2344-III цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.
Згідно приписів статті 6 Закону №2344-III загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.
На виконання зазначеної вище статті Кабінетом Міністрів України 08.11.2006 прийнято постанову №1567 «Про затвердження Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі)», якою затверджено Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (далі – Порядок №1567 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 79 від 02.02.2022 року, чинній на час проведення перевірки транспортного засобу позивача).
Відповідно до пункту 1 Порядку №1567 цей Порядок визначає процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Згідно з пункту 2 Порядку №1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Пунктом 4 Порядку №1567 визначено, що рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.
Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) можуть проводитися із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки, та власників (балансоутримувачів) пунктів габаритно-вагового контролю (за погодженням з їх керівниками).
Згідно пункту 12 Порядку №1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка.
Графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин (пункт 13 Порядку №1567).
Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (пункту 14 Порядку №1567).
Згідно з пунктом 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:
- наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;
- додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;
- додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);
- відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;
- оснащення таксі справним таксометром;
- відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;
- додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;
- наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;
- додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;
- виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі);
- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки. Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю (пункт 16 Порядку №156).
Пунктом 20 Порядку №1567 встановлено, що виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
Згідно пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
У разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис (пункт 22 Порядку №156).
Пунктом 25 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Відповідно до пунктів 26 та 27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Аналіз наведених пунктів Порядку №1567 дає підстави для висновку, що адміністративний розгляд справи про застосування адміністративно-господарського штрафу відбувається у відповідному органі державного контролю із обов`язковим належним повідомленням (рекомендованим повідомленням чи під розписку) суб`єкта господарювання.
Крім цього, із зазначених пунктів Порядку №1567 можна дійти висновку, що постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів виноситься керівником органу державного контролю або його заступником за наявності достатніх підстав, встановлених під час адміністративного розгляду справи про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Статтею 60 Закону №2344-III передбачена відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Так, згідно абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-III (який було застосовано відповідачем при прийнятті оскаржуваних постанов) за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до частин 5 та 6 статті 60 Закону №2344-III розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті. Постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів є виконавчим документом.
Адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до загального фонду Державного бюджету України, крім 50 відсотків адміністративно-господарських штрафів, передбачених абзацами чотирнадцятим - сімнадцятим частини першої статті 60 цього Закону, та плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю, що зараховуються до державного дорожнього фонду, створеного у складі спеціального фонду Державного бюджету України.
Як вбачається з матеріалів справи, 11.04.2023 року представниками Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті, на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок, направлення на рейдову перевірку від 07.04.2023 року №015528, на автодорозі: М-19 499 + 070 км було проведено перевірку належного ТОВ «СІРІУС ТРАНС АВТО» транспортного засобу марки RENUALT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , та напівпричіп бортовий марки SCHWARZMULLER, реєстраційний номер НОМЕР_3 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 , під час надання послуг з перевезення вантажів, згідно товарно-транспортної накладної від 11.04.2023 року № Р7885, під керуванням водія ОСОБА_1 .
За результатами проведеної перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки складено Акт від 11.04.2023 року № 352238 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зазначено про те, що під час перевезення вантажів перевізник не забезпечив водія протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу, визначеним ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутній діючий протокол перевірки технічного стану причіпа SCHWARZMULLER, реєстраційний номер НОМЕР_3 
Статтею 48 Закону №2344-III визначено документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення. Так, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Відповідно, відповідальність в автомобільного перевізника за статтею 60 Закону №2344-III виникає у випадку відсутності у водія вказаних вище документів.
Визначений у статті 48 Закону №2344-III перелік необхідних документів не є вичерпним, оскільки у цій статті наголошено на тому, що законодавством можуть бути передбачені інші документи необхідні для внутрішніх перевезень вантажів. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11.02.2020 року по справі № 820/4624/17 зазначив, що аналіз положень статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів.
Так, оцінюючи доводи сторін та матеріали справи, для вирішення даного спору, суду належить встановити чи настає у автомобільного перевізника відповідальність за статтею 60 Закону №2344-III у разі відсутності у водія при здійсненні перевезень чинного протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу.
Відповідно до статті 22 Закону №2344-III технічне обслуговування і ремонт транспортних засобів та їх складових виконують з метою підтримання їх у належному стані та забезпечення встановлених виробником технічних характеристик під час використання, зберігання або утримання протягом періоду експлуатації.
Відповідно до статті 23 Закону №2344-III контроль технічного стану транспортних засобів включає: обов`язковий технічний контроль транспортних засобів; перевірку технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками.
Перевірку технічного стану транспортних засобів під час обов`язкового технічного контролю транспортних засобів здійснюють суб`єкти господарювання, визначені відповідно до Закону України "Про дорожній рух" в порядку, який встановлює Кабінет Міністрів України.
У період між обов`язковими технічними контролями відповідність технічного стану транспортних засобів вимогам законодавства забезпечує перевізник.
Порядок проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.
Перевірка технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками здійснюється в порядку, який визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.
Відповідно до статті 35 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII (далі – Закон № 3353-XII) транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.
Обов`язковому технічному контролю не підлягають:
1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;
2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.
3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України";
Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.
Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.
Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.
На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.
Технічний опис та зразок протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу затверджує Кабінет Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року № 137 затверджено Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (далі – Порядок №137), а також технічний опис та зразок протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу.
4.36. Відповідно до пункту 18 Порядку №137 перевірка конструкцій і технічного стану транспортних засобів проводиться згідно з Вимогами до перевірки. У разі позитивного результату після проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу замовникові видається протокол перевірки технічного стану. У разі негативного результату або невідповідності даних у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу даним ідентифікації транспортного засобу складається акт невідповідності технічного стану транспортного засобу за формою згідно з додатком 4.
Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що під проведення перевірки водієм пред`явлено нечинний протокол перевірки технічного стану транспортного засобу на причіп марки SCHWARZMULLER, реєстраційний номер НОМЕР_3 (протокол від 29.10.2021 року №01319-0134-21, у якому визначено чергову дату проходження обов`язкового технічного контролю – 29.10.2022 року).
В той же час, як наголошує представник позивача, під час перевірки водій пред`явив протоколи перевірки технічного огляду на тягач і причеп. Проте виявилося, що на причеп строк дії техогляду закінчився. При цьому, водій наголосив, що протокол перевірки технічного стану не є обов`язковим документом для водія при здійсненні вантажних перевезень. Водій в той день у поїздку не поїхав та поїхав та відповідну станцію і пройшов перевірку технічного стану причепу, де підтверджено його справний стан. За результатами огляду водій отримав протокол перевірки технічного стану від 11.04.2023 №00025-00443-23. При розгляді відповідачем справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт уповноважена особа ТОВ «СІРІУС ТРАНС АВТО» повідомила про вказані обставини, при цьому було наголошено, що пропуск строку проходження технічного огляду причепу був випадковістю.
Аналізуючи у системному взаємозв`язку вищевказані положення Закону №2344-III, Закону № 3353-XII, а також Порядку №137, суд вважає, що відсутність у водія транспортного засобу під час здійснення внутрішніх перевезень вантажів чинного протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, є тією обставиною, яка свідчить про відсутність у водія документів, наявність яких є обов`язковою у розумінні статті 48 Закону №2344-III.
Так, у контексті статті 48 Закону №2344-III протокол перевірки технічного стану транспортного засобу є «іншим документом, передбаченим законодавством», а саме: Порядком №137, та повинен бути пред`явлений особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху.
В акті перевірки чітко зафіксовано, що на момент перевірки, у водія транспортного засобу, який здійснював перевезення вантажу був відсутній протокол перевірки технічного стану на причіп, що є порушенням статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Відповідно, вірним є притягнення автомобільного перевізника до відповідальності згідно абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-III шляхом накладення адміністративно-господарського штрафу за не забезпечення водія протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу.
Колегія суддів зауважує, що визначені Законом № 3353-XII транспортні засоби повинні бути у належному технічному стані, а тому підлягають обов`язковому технічному контролю, за результатом якого видається протокол перевірки технічного стану. За відсутності вказаного документу відсутнє і підтвердження того, що транспортний засіб є у належному технічному стані, відповідно такий транспортний засіб може нести загрозу життю та здоров`ю учасникам дорожнього руху.
Щодо доводів представника позивача про те, що за відсутності протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу передбачена відповідальність по КУпАП, а не по Закону №2344-III, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 3 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з частиною 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В той же час, диспозиція наведених норм передбачає застосування відповідальності за керування транспортним засобом, тобто застосовуються санкції безпосередньо до водія транспортного засобу.
Диспозиція статті 60 Закону №2344-III передбачає застосування санкцій за надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону.
Таким чином, за відсутність вказаного документу, - протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, законодавством передбачено притягнення порушника, яким у розумінні Закону №2344-III є автомобільний перевізник, до відповідальності, що і було втілено у винесенні відповідачем постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 06.06.2023 року №032059.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 06.06.2023 року №032059 прийнята відповідачем з урахуванням критерії, які визначених ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому така є правомірною та скасуванню не підлягає.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Зазначеним вимогам закону рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року відповідає.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРІУС ТРАНС АВТО» залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Ватаманюк Р.В.    Сапальова Т.В.