ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 травня 2024 року 	м.Дніпро	справа № 160/25499/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,    
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року у справі №160/25499/23 (суддя Голобутовський Р.З., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Горка» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Товариства з обмеженою відповідальністю «Горка» (далі – позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області ( далі відповідач), яка виразилась у нездійсненні коригування в інтегрованій картці платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю “Горка”, невизнанні та залишені без розгляду уточнюючих податкових декларацій з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за період з 2013 по 2020 роки;
-зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю “Горка” шляхом включення відомостей про наявність надміру сплаченої земельної плати у складі податку на майно на загальну суму 8343277,70 грн..
Позовні вимоги обґрунтовані бездіяльністю контролюючого органу, яка, на думку позивача, виразилась в нездійсненні коригування в інтегрованій картці платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю “Горка” щодо включення відомостей про наявність надміру сплаченої земельної плати у складі податку на майно, невизнанні та залишенні без розгляду податкових уточнюючих декларацій позивача з плати за землю за період з 2013 по 2020 роки.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року адміністративний позов задоволено частково. Так, суд:
-визнав протиправними та скасував рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, викладені у листі №56364/6/04-36-04-07-18 від 23.08.2023 та листі Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №59025/6/04-36-52-16 від 04.09.2023;
-зобов`язав Головне управління ДПС у Дніпропетровській області зареєструвати уточнюючі податкові декларації з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за період 2013-2017 р.р., а також уточнюючі податкові декларації з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік №9312487333, за 2019 рік №9337123320, за 2020 рік №9374255317, подані Товариством з обмеженою відповідальністю “Горка” датою їх фактичного отримання контролюючим органом.
У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

З рішенням суду не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області залишено без розгляду “уточнюючі” податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за період 2013-2017 роки, про що повідомлено позивача, оскільки уточнюючі декларації за 2013-2020 роки надавались на підставі рішень суду у справах №160/1191/21 та №160/11317/22, які не скасовують наявні витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, які видані в 2012-2020 роках. Задеклароване позивачем зменшення податкових зобов`язань, на думку відповідача, суперечить вимогам чинного законодавства. Причини та мотиви не прийняття уточнюючих податкових декларацій зазначено у спірних рішеннях контролюючого органу, а тому висновки суду першої інстанції в цій частині суперечать матеріалам справи та доказам. Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що в уточнюючих деклараціях за 2018, 2019 та 2020 роки позивачем невірно зазначені обов`язкові реквізити щодо дати формування та подання звітності. Таким чином, рішення відповідача є правомірними і підстави для скасування їх судом були відсутні.
Представником позивача був поданий письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві зазначає, що висновки суду першої інстанції в оскарженій відповідачем частині є вірними, вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, а доводи скаржника безпідставними. Просить відмовити відповідачу у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Позивачем рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні частини його позовних вимог не оскаржується.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Горка” (код ЄДРПОУ 31509023) зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області. 
Основним видом діяльності за КВЕД є: 68.20нНадання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
Як встановлено судом, 06.04.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Горка” та Дніпропетровською міською радою був укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого позивачу в оренду було передано земельну ділянку загальною площею 3,1646 га (кадастровий номер 1210100000:03:074:0025) по фактичному розміщенню першої черги спортивно-оздоровчого комплексу з гірськолижною трасою. Згідно з умовами договору: категорія землі згідно зі статтею 19 Земельного кодексу України - землі рекреаційного призначення (п.2.1 договору оренди); цільове призначення земельної ділянки: землі рекреаційного призначення (п.2.2 договору оренди); код (УКЦВЗ) 1.11.6 - інша комерційна діяльність (п.2.3 договору оренди); термін дії договору - п`ятнадцять років.
Також, 06.04.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Горка” та Дніпропетровською міською радою був укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого позивачу в оренду було передано земельну ділянку загальною площею 0,1246 га (кадастровий номер 1210100000:03:074:0026), по фактичному розміщенню першої черги спортивно-оздоровчого комплексу з гірськолижною трасою. Згідно з умовами договору: категорія землі згідно зі статтею 19 Земельного кодексу України - землі рекреаційного призначення (п.2.1 договору оренди); цільове призначення земельної ділянки: землі рекреаційного призначення (п.2.2 договору оренди); код (УКЦВЗ) 1.11.6 - інша комерційна діяльність (п.2.3 договору оренди); термін дії договору - п`ятнадцять років.
Як зазначає позивач та не заперечується відповідачем, протягом строку дії вказаних договорів, ТОВ “Горка” нараховувалась плата за вказані земельні ділянки із застосуванням коефіцієнту (Кф) 2,5, який, на думку позивача, не відповідав виду цільового призначення зазначених земельних ділянок, що призводило до збільшення встановленої Договорами орендної плати за землю.
Не погоджуючись із відомостями Державного земельного кадастру, які, як вважав позивач, не відповідали умовам укладених раніше договорів оренди земельних ділянок в частині застосування виду цільового призначення, позивач неодноразово звертався до суду.
Так, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 31.05.2022 у справі №160/1191/21 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2021 року у справі № 160/1191/21 скасовано. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Горка” задоволено частково. Судом визнано протиправним та скасовано рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Малієнко О.П. № РВ-1201591562020 від 10.08.2020 про відмову у внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Визнано протиправним та скасовано рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Малієнко О.П. № РВ-1201591591572020 від 10.08.2020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повторно розглянути заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Горка” про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 04.08.2020 (реєстраційні номери ЗB-9200620362020, ЗB-9200620292020), та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.
Також рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 у справі №160/11317/22 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Горка” задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області, якими у 2018 році до відомостей Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок за кадастровими номерами 1210100000:03:074:0025 та 1210100000:03:074:0026 внесено КВЦПЗ 03.10 замість УКЦВЗ 1.11.6. Вказане рішення набрало законної сили 16.05.2023.
На підставі постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 31.05.2022 у справі №160/1191/21 та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 у справі №160/11317/22, 21.08.2023 позивач звернувся до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області із уточнюючими податковими деклараціями з плати за землю за період 2013-2017 роки, а також уточнюючими податковими деклараціями з плати за землю за 2018 рік №9312487333, за 2019 рік №9337123320, за 2020 рік №9374255317.
Листом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №56364/6/04-36-04-07-18 від 23.08.2023 повідомлено позивача, що в уточнюючих податкових деклараціях з плати за землю від 21.08.2023 №9312487333, №9337123320, №9374255317 неправильно зазначені обов`язкові реквізити. Податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу(п.48.7 ст.48 Кодексу). На підставі п.49.11 ст.49 ПКУ контролюючим органом повідомлено про невизнання як податкових уточнюючих декларацій з плати за землю (орендна плата) ТОВ “Горка” (код ЄДРПОУ 31509023) за 2018 рік від 21.08.2023 №9312487333, за 2019 рік від 21.08.2023 №9337123320, за 2020 рік від 21.08.2023 №9374255317.
Листом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №59025/6/04-36-52-16 від 04.09.2023 повідомлено позивача, що, керуючись вимогами пункту 49.8 статті 49 Податкового Кодексу України “уточнюючі” податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за період 2013 - 2017 роки, які надіслані засобом поштового зв`язку до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області були перевірені та виявлено недостовірність значень обов`язкового реквізиту щодо дати подання декларації (дата подання документа більше встановленого п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України загального строку давності 1095 днів). Законодавством не передбачена можливість подання уточнюючих декларацій, відносно яких сплинули строки. ГУ ДПС у Дніпропетровській області залишило без розгляду “уточнюючі” податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за період 2013 - 2017 роки.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність контролюючого органу щодо нездійснення коригування в інтегрованій картці платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю “Горка”, невизнанні та залишені без розгляду уточнюючих податкових декларацій з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за період з 2013 по 2020 роки, звернувся до суду з даним позовом.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що контролюючим органом протиправно, необґрунтовано та безпідставно не прийнято уточнюючі податкові декларації ТОВ “Горка” з плати за землю за період 2013-2017 роки, а також уточнюючі податкові декларації з плати за землю за 2018 рік №9312487333, за 2019 рік №9337123320, за 2020 рік №9374255317, які були подані 21.08.2023 року. Перевірка даних, зазначених у податковій звітності платника податків, не здійснюється під час вирішення питання про прийняття чи неприйняття податкової декларації або уточнюючих до неї розрахунків.
В той же час, суд прийшов до висновків, що оскільки уточнюючі податкові декларації ТОВ “Горка” з плати за землю за період 2013-2017 роки, а також уточнюючі податкові декларації з плати за землю за 2018 рік №9312487333, за 2019 рік №9337123320, за 2020 рік №9374255317, подані 21.08.2023 року, не були прийняті контролюючим органом, вимоги позивача про зобов`язання здійснити коригування в інтегрованій картці платника згідно із показниками ще не прийнятих уточнюючих податкових декларацій є передчасними.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в оскарженій відповідачем частині рішення, враховуючи наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, у тому числі щодо подання податкових декларацій врегульовані положеннями Податкового кодексу України (далі  - ПК України).
Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Вимоги до складання податкової декларації визначені статтею 48 ПК України.
Згідно із пунктом 48.1 статті 48 ПК України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.
Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.
Відповідно до пункту 48.2 статті 48 ПК України обов`язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.
Пунктом 48.3 статті 48 ПК України передбачено, що податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити, як: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).
Згідно із пунктом 48.7 статті 48 ПК України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.
За приписами пункту 49.3 статті 49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:
а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;
б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;
в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України “Про електронні документи та електронний документообіг” та “Про електронні довірчі послуги”.
Єдиною підставою для неприйняття податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність кваліфікованого електронного підпису чи печатки такого платника податків, у тому числі у зв`язку із закінченням строку дії відповідного сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа, містить достовірні обов`язкові реквізити та надана у форматі, доступному для її технічної обробки.
Пунктом 49.8 статті 49 ПК України визначено, що прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.
Згідно із пунктом 49.9 статті 49 ПК України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.
Відповідно до пункту 49.11 статті 49 ПК України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48, а також недотримання вимог абзаців першого - третього пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв`язку, - протягом п`яти робочих днів з дня її отримання.
У разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації платник податків має право (пункт 49.12 статті 49 ПК України):
- підпункт 49.12.1: подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання;
- підпункт 49.12.2: оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу.
У разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом (пункт 49.13 статті 49 ПК України).
За приписами пункту 49.15 статті 49 ПК України податкова декларація вважається неподаною за умови порушення норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48, абзаців першого - третього пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу та надання або надсилання контролюючим органом платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації, зокрема засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України “Про електронні документи та електронний документообіг” та “Про електронні довірчі послуги” для податкових декларацій, поданих у такий спосіб.
Відтак, суд звертає увагу, що аналіз змісту наведених норм ПК України свідчить про наявність у контролюючого органу обов`язку під час прийняття податкової декларації перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, і у разі подання податкової декларації, складеної з порушенням вказаних приписів ПК України, контролюючий орган зобов`язаний надати платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.
Таким чином, прийняття податкової декларації податковим органом є, по суті, формальним рівнем податкового контролю, під час якого працівник контролюючого органу здійснює візуальну перевірку декларації та її аналіз за формальними ознаками (постанова Верховного Суду від 22.01.2019 року у справі №808/2959/17).
Судом встановлено, що 21.08.2023 ТОВ “Горка” звернулось до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області із уточнюючими податковими деклараціями з плати за землю за період 2013-2017 роки, а також уточнюючими податковими деклараціями з плати за землю за 2018 рік №9312487333, за 2019 рік №9337123320, за 2020 рік №9374255317, однак, контролюючий орган відмовив у їх прийнятті.
Підставою для відмови у прийнятті уточнюючих податкових деклараціях з плати за землю ТОВ “Горка” (код ЄДРПОУ 31509023) від 21.08.2023 №9312487333, №9337123320, №9374255317 є їх складання з порушенням норм статті 48 ПК України, про що податковим органом зазначено у листі №56364/6/04-36-04-07-18 від 23.08.2023.
Враховуючи встановлені пунктом 49.11 статті 49 ПК України варіанти правомірної поведінки платника податків, серед яких зазначено право платника податків оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу, у разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації, суд і розглядав відмову у прийнятті податкової декларації, викладену відповідачем у листах, адресованих позивачу, як рішення суб`єкта владних повноважень.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Однак, лист контролюючого органу №56364/6/04-36-04-07-18 від 23.08.2023 не містить відомостей щодо конкретних порушень правил заповнення податкової звітності (відсутність та/або недостовірність окремих обов`язкових реквізитів, визначених статтею 48 ПК України), що суперечить вимогам пункту 49.11 статті 49 ПК України щодо зазначення причин відмови у прийнятті звітності.
Суд дослідив уточнюючі податкові декларації з плати за землю ТОВ “Горка” (код ЄДРПОУ 31509023) від 21.08.2023 №9312487333, №9337123320, №9374255317 та прийшов до висновку, що останні містять усі визначені як необхідні в п.48.3 статті 48 ПК України реквізити.
Окрім цього, листом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №59025/6/04-36-52-16 від 04.09.2023 повідомлено ТОВ “Горка” про залишення без розгляду уточнюючих податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за період 2013 - 2017 роки, оскільки виявлено недостовірність значень обов`язкового реквізиту щодо дати подання декларації (дата подання документа більше встановленого п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України загального строку давності 1095 днів).
Однак, суд, перевіривши уточнюючі податкові декларації ТОВ “Горка” з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за період 2013 - 2017 роки, встановив, що уточнюючі декларації за період 2013 - 2017 роки містять такий обов`язковий реквізит, як дата подання декларації. 
Перевірка даних, зазначених у податковій звітності платника податків, не здійснюється під час вирішення питання про прийняття чи неприйняття податкової декларації або уточнюючих до неї розрахунків.
Перевірка своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів здійснюється у формі камеральної або документальної перевірки (постанова Верховного Суду від 06.10.2015 у справі №826/19143/14).
Відтак, є вірними висновки суду першої інстанції, що контролюючим органом протиправно, необґрунтовано та безпідставно не прийнято уточнюючі податкові декларації ТОВ “Горка” з плати за землю за період 2013-2017 роки, а також уточнюючі податкові декларації з плати за землю за 2018 рік №9312487333, за 2019 рік №9337123320, за 2020 рік №9374255317, які були подані 21.08.2023 року.
Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд обгрунтовано визначив його шляхом саме зобов`язання відповідача зареєструвати уточнюючі податкові декларації з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за період 2013-2017 р.р., а також уточнюючі податкові декларації з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік №9312487333, за 2019 рік №9337123320, за 2020 рік №9374255317, подані Товариством з обмеженою відповідальністю “Горка”, датою їх фактичного отримання контролюючим органом.
В іншій частині рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції не перевіряється, оскільки не оскаржено позивачем. 
Доводи, наведені у апеляційній скарзі відповідача, не спростовують правильних  висновків суду першої інстанції, а тому рішення суду першої інстанції в оскарженій частині слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головне управління ДПС у Дніпропетровській області – залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада            2023 року у справі № 160/25499/23 – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак