ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/9860/23                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року                                                                      м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді                                                                      Ключковича В.Ю.,
суддів                                                                                          Беспалова О.О.,
                                                                                                    Кузьмишиної О.М.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС до товариства з обмеженою відповідальністю "Будрем-Сервіс Лімітед" про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі,-

В С Т А Н О В И В:

01.04.2023 у Київського окружний адміністративний суд надійшов позов Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС до ТОВ "Будрем-Сервіс Лімітед", в якому позивач просив суд надати дозвіл на реалізацію майна відповідача (код ЄДРПОУ 34349070), яке перебуває у податковій заставі з метою погашення усієї суми податкового боргу боржника.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.04.2023 позовну заяву залишено без руху.
Постановлено, що протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати докази сплати судового збору у розмірі 2 684 грн за подання даного адміністративного позову (оригінал платіжного документу).
Роз`яснено позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
19.04.2023 до Київського окружного адміністративного суду надійшло клопотання позивача, в якому він вказав про необхідність застосування до спірного питання сплати судового збору за подання позовної заяви приписів п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 позов повернуто позивачу у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви, а саме не сплатою судового збору за подання позовної заяви.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляцій скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в якій просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Позивач вказує, що податкова застава в силу положень законодавства є заходом стягнення заборгованості, а оскільки він є відокремленим підрозділом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, а предметом позову є припинення податкової застави, то відповідно звільняється від сплати судового збору п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
20.05.2024 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні такої, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.
Відповідач наголошує, що контролюючі органи звільняються від сплати судового збору саме у справах про стягнення податкового боргу або заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а не у справах про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.
Відтак, на думку відповідача, у даній справі підстав для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» немає.
Також при вирішенні питання щодо наявності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання цього позову, відповідач просить врахувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 04.10.2023 у справі № 560/13598/22, від 28.07.2023 у справі № 560/13604/22, де Верховним Судом зазначено, що п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» має чітку вказівку на звільнення податкового органу від сплати судового збору саме за подання позову про стягнення сум податкового боргу, проте не в частині надання дозволу на погашення усієї суми боргу за рахунок майна, що перебуває в заставі.
Отже, надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, не є тотожним стягненню податкового боргу, а відтак у розумінні п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на думку відповідача, позивач (податковий орган) у даному випадку не звільнений від сплати судового збору за пред`явлення до суду позову з такою вимогою.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів виходить з наступного.
Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Пунктом 1 ч. 4 ст. 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Як встановлено вище, позивач просив суд надати дозвіл на реалізацію майна ТОВ «БУДРЕМ-СЕРВІС ЛІМІТЕД» (код ЄДРПОУ 34349070), яке перебуває у податковій заставі з метою погашення усієї суми податкового боргу боржника.
Керуючись пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
За приписами п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Як вірно вказує суд першої інстанції та відповідач Верховний Суду в постановах від 06.03.2023 у справі № 640/4970/22, від 04.10.2023 у справі № 560/13598/22, від 28.07.2023 у справі № 560/13604/22 дійшов наступних правових висновків, які є обов`язкові до застосування в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України:
«…Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податковій заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу», який набрав чинності 25 листопада 2022 року, частину першу статті 5 Закону України «Про судовий збір», доповнено пунктом 27 такого змісту: «центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Відповідно до пояснювальної записки до проєкту Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податковій заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу», серед іншого, цей законопроєкт розроблений з метою економії та оптимізації бюджетних коштів на сплату контролюючими органами судового збору у питаннях, пов`язаних зі стягненням сум узгоджених грошових зобов`язань платників податків.
Таким чином, відповідно до внесених змін податковий орган звільняється від сплати судового збору у тих справах, предметом судового розгляду в яких є, зокрема, стягнення податкового боргу…».
Натомість, предметом спору у даній справі є дозвіл на реалізацію майна, яке перебуває у податковій заставі. Відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для застосування до позивача п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно застосовано до спірних правовідносин наслідки, встановлені п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Відтак, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Пунктом 1 частини 1 статті 315 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно ч. 1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції винесена з дотриманням норм процесуального права, судом з`ясовано всі обставини, що мають значення для вирішення питання відкриття провадження у даній справі, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                      В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                          О.О. Беспалов

                                                                                                    О.М. Кузьмишина