ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткова)
 
30 травня 2024 року 
м. Київ
 
справа № 759/6109/21
провадження № 61-8232св23 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А.С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В.М., Фаловської І. М.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Миргородської міської ради Полтавської області,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Миргородської міської ради Полтавської області, про визначення місця проживання дитини,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позову
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Миргородської міської ради Полтавської області, про визначення місця проживання дитини.
Короткий зміст судових рішень суду першої, апеляційної та касаційної інстанцій
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 06 грудня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 04 травня 2023 року, позов задоволено.
Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Верховного Суду від 18 березня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Олійником І. В., залишено без задоволення. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 травня 2023 року залишено без змін.
Короткий зміст заяви 
02 квітня 2024 року ОСОБА_1  подав до Верховного Суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, просив стягнути із ОСОБА_2  на його користь витрати на правничу допомогу, понесені в суді касаційної інстанції у розмірі 89 898,06 грн.
До касаційної інстанції додано докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції, а саме: розрахунок та детальний опис правової допомоги, акт від 31 липня 2023 року № 17 про надання правничої допомоги, рахунок на оплату від 31 липня 2023 року № 18, квитанції від 07 вересня 2023 року № 0.0.3183597600.1, від 05 жовтня 2023 року № 0.0.3233857266.1, від 09 листопада 2023 року № 0.0.3292422296.1, акт від 31 серпня 2023 року № 19 про надання правничої допомоги, рахунок на оплату від 31 серпня 2023 року № 20, квитанція від 09 листопада 2023 року № 0.0.3292429398.1.
Позиція Верховного Суду та застосовані норми права
Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. 
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону
№ 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Аналогічні висновки викладені Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, провадження
№ 61-21442св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, провадження № 61-21197св19, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, провадження № 61-44217св18, від 14 вересня 2021 року у справі № 204/6564/19, провадження № 61-1970св21, від 09 листопада 2021 року у справі № 648/2776/20, провадження № 61-7641св21.
01 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та Адвокатське бюро «ДІКТІО» (далі - АБ «ДІКТІО») Олени Штогрин уклали договір про надання правничої допомоги № 01-11/2021 та додаткову угоду № 1 до нього (т. 5, а. с. 110-113).
Згідно з пунктом 3.1 договору про надання правничої допомоги розмір гонорару, порядок та строки його сплати встановлюються в додаткових угодах до цього договору (т. 5, а. с. 111). 
Відповідно до пункту 4 додаткової угоди № 1 виконавець встановив такі погодинні ставки: в робочий час (з 10:00 до 19:00 у будні дні - 100 дол. США/година), в неробочий час та у вихідні/святкові дні - 150 дол. США/година) (т. 5, а. с. 113).
Згідно з актом від 31 липня 2023 року № 17 про надання правничої допомоги АБ «ДІКТІО» надало ОСОБА_1 правничу допомогу (адвокатські послуги) відповідно до договору про надання правничої допомоги від 01 листопада 2021 року № 01-11/2021, зокрема, комунікація з працівником контактцентру Касаційного цивільного суду щодо ухвали про відкриття касаційного провадження, підготовка клопотання про видачу виконавчого листа, підписання його та направлення до суду, комунікація із працівником канцелярії суду щодо можливості отримання виконавчого листа та руху справи у Верховному Суді, поїздка до Святошинського районного суду міста Києва, очікування видачі виконавчого листа, комунікація із замовником щодо виконавчого листа та відкриття виконавчого провадження, ознайомлення з касаційною скаргою, підготовка відзиву на касаційну скаргу, узгодження відзиву на касаційну скаргу із замовником, внесення змін та доповнень до відзиву, підготовка пакету документів відзиву на касаційну скаргу на відправку до суду і сторонам, похід на Укрпошту, очікування можливості відправки, відправка відзиву на касаційну скаргу учасникам справи та до суду, комунікація з державним виконавцем щодо підготовки ним скарги на розрахунок розміру аліментів, комунікація із замовником щодо скарги на дії виконавця. Загальна кількість витрачених годин - 27:00 год.
Відповідно до акта від 31 серпня 2023 року № 19 про надання правничої допомоги АБ «ДІКТІО» надало ОСОБА_1 правничу допомогу (адвокатські послуги) відповідно до договору про надання правничої допомоги від 01 листопада 2021 року № 01-11/2021, зокрема, комунікація з працівником контактцентру Касаційного цивільного суду щодо надходження матеріалів справи із суду першої інстанції та стану розгляду справи, комунікація з працівником контактцентру Касаційного цивільного суду щодо стану розгляду справи, комунікація з працівником Міністерства юстиції України щодо необхідності відповіді на раніше отримані листи від Міністерства юстиції України та щодо результатів розгляду заяви Міністерства юстиції Польщі, комунікація із замовником щодо результатів комунікації з Міністерства юстиції України, комунікація з колегами Юридичної фірми Miller Canfield щодо представництва, підготовка та направлення до Міністерства юстиції України листа щодо захисника на території Польщі, комунікація із замовником щодо підготовленого листа, ознайомлення з листом Міністерства юстиції України щодо руху справи на території Польщі, комунікація з колегами Юридичної фірми Miller Canfield та із замовником щодо довіреності на представництво інтересів в Польщі, ознайомлення з підготовленим замовником відзивом на заяву, надання рекомендацій зі зміст, комунікація із замовником щодо поданого відзиву, ознайомлення з документами, доданими опонентами до заяви відповідно до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей щодо Леоніда, комунікація із замовником щодо правової позиції за заявою опонентів. Загальна кількість витрачених годин - 03:30 год.
Згідно з матеріалами справи у суді касаційної інстанції адвокат Штогрин С. В. як представник позивача подав відзив на касаційну скаргу - 50 арк., клопотання про ухвалення додаткового рішення та про долучення доказів про надання правничої допомоги - 7 арк.
Велика Палати Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 вказала, що «при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу».
Також у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару інша сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Аналогічні висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.
04 квітня 2024 року  ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Данильчук С. Г.,подала до Верховного Суду клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги. Зазначала, що розмір гонорару, визначений позивачем та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та не співрозмірний у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. 
У вказаній заяві  ОСОБА_2 зазначила, що доказів додаткового комплексного та всестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин на стадії касаційного перегляду не надано. Дії з надання правової допомоги не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи. Послуги, які зазначені в акті від 31 серпня 2023 року № 19 про надання правничої допомоги, зокрема комунікація із контактцентром Касаційного цивільного суду, не є такими видами правової допомоги, які надаються під час розгляду судової справи, тому не підлягають відшкодуванню. Вказані витрати не пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції та не є неминучими.
Верховний Суд погоджується з доводами заяві  ОСОБА_2 про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги з огляду на таке.
У додатковій постанові Верховного Суду 17 січня 2022 року у справі № 756/8241/20, провадження № 61-9789св21, викладено висновок про те, що зустріч із клієнтом та погодження заперечень на касаційну скаргу мають організаційний характер, є складовими підготовки відзиву на касаційну скаргу та за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окрема послуга, немає підтвердження, що клієнту разом з тим здійснювалося надання консультацій правового характеру, а тому такі витрати не підлягають компенсації.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується зі статтею 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Водночас не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21. 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19, зазначила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97, пункти 70-72) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9,00 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000,00 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат.
Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, пункт 268; рішення ЄСПЛ від 28 липня 1999 року у справі «Ботацці проти Італії», заява № 34884/97, пункт 30).
Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За результатами перегляду цієї справи постановою Верховного Суду від 18 березня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Олійником І. В., залишено без задоволення. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 травня 2023 рокузалишено без змін.
З огляду на викладене, взявши до уваги характер правовідносин у цій справі, зокрема, залишення касаційної скарги без задоволення, обсяг наданих заявнику послуг, клопотання  ОСОБА_2  про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, зокрема про те, комунікація із контактцентром Касаційного цивільного суду, поїздки до суду, очікування видачі виконавчого листа, підготовка пакету документів відзиву на відправку, похід на Укрпошту, комунікація із замовником, не є видами правової допомоги, мають організаційний характер та є складовими підготовки відзиву на касаційну скаргу. 
Зурахуванням принципу пропорційності Верховний Суд дійшов висновку, що стягненню на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді касаційної інстанції, у розмірі 30 000,00 грн, що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, відповідності конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності та необхідності процесуальних дій.
Керуючись статтями 141, 270, 416, 419 ЦПК України, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Миргородської міської ради Полтавської області, про визначення місця проживання дитини задовольнити частково. 
Стягнути із  ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 30 000 (сорок тисяч) грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткова постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                                      А. С. Олійник
 
В. М. Ігнатенко
 
І. М. Фаловська